Єдиний унікальний номер 725/4129/18
Номер провадження 3/725/3443/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

за участю прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, працюючої на посаді головного державного інспектора Відділу оплати праці управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Чернівецької митниці ДФС, державного службовця категорії «В», -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 165 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_3, у відповідності до наказу Чернівецької митниці ДФС № 539-0 з 15.11.2016 року працює на посаді головного державного інспектора відділу оплати праці управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Чернівецької митниці ДФС та, будучи відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КпАП України суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, 02.04.2018 року, без поважних причин, діючи умисно, подала Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічна, за 2017 рік). Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її адвокат подали письмові пояснення в яких вказали, що вона (ОСОБА_3М.) приблизно за чотири дні до граничного строку подачі Декларації відправила декларацію на сайт НАЗК. В подальшому вона не перевірила надходження е-декларації на адресу електронної поштової скриньки на веб-сайті НАЗК, а тому, дізнавшись про те, що її декларація відсутня на відповідному сайті, 02.04.2018 року повторно подала без внесення будь-яких змін.

Прокурор просив визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, оскільки вважає, що її вина повністю доведена матеріалами адміністративної справи, та справу закрити, у звязку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, виходячи з наступного:

Положення ст.129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з розясненнями, які містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією, мають також з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КпАП України настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», на яку посилається орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_3

1. Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

2. Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

3. Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчиняла дії для подачі декларації до НАЗК та подала її 02.04.2018 року.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не доводять тих обставин, що остання мала умисел на несвоєчасну подачу декларації до НАЗК.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Одночасно, судом враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland, заява N26229/95, ECHR 2002-II) від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» (CASE OF AMANN v. SWITZERLAND, заява № 27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Окрім цього, відповідно до положень ч.1 ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КпАП України, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КпАП України (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11 КпАП України (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Крім того, предметом правопорушення у даній справі є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб сайті НАЗК: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки суб'єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим її притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 287, 288 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_3 закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КпАП України до Апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк