Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н.М.,

з участю ОСОБА_1,

захисника - адвоката Марвінського В. В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського Рівненської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського міського Рівненської області від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, прийнята з порушенням норм матеріального права. Суд першої інстанції виніс постанову в порушення вимог ст.268, 280 КУпАП, яка вимагає, що справи про адміністративні правопорушення мають бути розглянуті у присутності особи, що притягується до адмінвідповідальності. Суд не повідомив його належним чином про час та місце слухання справи, у зв»язку з чим він не був у судовому засіданні та не зміг надати суду клопотання трудового колективу, який просить передати матеріали для застосування заходів громадського впливу і судом таке клопотання не досліджувалось. Суд мав з»ясувати чи є обставини, що пом'якшують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, чим порушив вимоги ст. 33 КУпАП України.

З огляду на зазначене, просить постанову Рівненського міського Рівненської області від 10 жовтня 2018 року скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею справи на розгляд трудового колективу.

Судом встановлено: 11 липня 2018 року біля о 2 годині 20 хвилин ОСОБА_1 на 368 км автодороги М-06 Київ-Чоп керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив п. 2,9(а) Правил дорожнього руху, тобто своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАп. Стан алкогольного сп»яніння перевірено на місці зупинки автомобіля за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6820» в присутності двох свідків.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює обставини події, встановлені судом.

Відповідно до ст..33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

ОСОБА_1 просить передати матеріали колективу управління оперативного забезпечення штабу управління оперативного забезпечення командування «Захід» для застосування заходів громадського впливу.

Заслухавши ОСОБА_1, його захисника Марвінського В. В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За ст. 21 КУпА особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 51, частиною першою статті 129, частинами першою і другою статті 130, статтями 156, 173, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП для водіїв передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, - такий як штраф в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Щодо аргументів апеляційної скарги про можливість звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу на підставі ст.21 КУпАП, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ч.1 ст.21 КУпАП законодавець передбачив можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто застосування ст.21 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов'язком. Проте, підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу немає, оскільки відповідно до результатів освідування, проведеного за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6820», вмість алкоголю в крові ОСОБА_1 складає 0,81 проміле, що підтверджує вчинення правопорушення підвищеної суспільної небезпеки.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 283,284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Рівненського міського Рівненської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н.М.