Справа № 444/389/18 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 33/783/541/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 квітня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25 січня 2018 року о 21 год. 00 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 503 км+350 м керував автомобілем Mercedes-Benz 280, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 № ARHE - 0184, принтер № ARHE-0037, тест № 443 в присутності двох свідків. Результат 0,78 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді Орловський Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки його не було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що рішення судді Жовківського районного суду Львівської області є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Вважає, що обставини, викладені у постанові судді, не відповідають дійсним обставинам справи і суперечать доказам, які є в справі і які суддя не досліджував. Звертає увагу, що судом не перевірено місця його фактичного місця проживання, тому він не отримав жодного повідомлення про розгляд справи, а відтак він не мав можливості скористатися своїми правами відповідно до ст. 268 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу, що він за субєктивних обставин (сумніви щодо належного гігієнічного стану технічного засобу «Драгер» та недовіру до цього пристрою) не погодився з результатами тесту, однак працівником поліції не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у закладі охорони здоровя, а на його прохання пройти тест у закладі охорони здоровя працівники поліції йому відмовили. Вказує, що висновок про наявність у нього ознак алкогольного спяніння зроблений працівником поліції, яким складено протокол, на підставі проведеного тесту, не може бути достовірним доказом у справі.

При апеляційному перегляді ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і пояснив, що не отримував жодного повідомлення із Жовківського районного суду Львівської області про дату та час проведення судових засідань. Копію постанови отримав лише 17.04.2018, а тому пропустив строк апеляційного оскарження. Також, ОСОБА_1 повідомив, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме після застосування спеціального технічного засобу, який показав позитивний результат 0,78 проміле, він звернувся до працівника поліції із проханням пройти перевірку на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, оскільки був незгідний з результатами тесту. Однак, його прохання було проігноровано працівниками поліції та не виконувалося. При цьому працівники поліції продовжували складати протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, постанову судді скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтувавши своє рішення протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 159614 від 25.01.2018, квитанцією приладу Drager Alcotest 6820 № ARHE-0184, принтер № ARHE-0037, тест № 443, результат 0,78 проміле; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що результат позитивний 0,78 проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 05.01.2018, суддя не дав їм належної оцінки.

З долучених до справи письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вбачається, що вони 25.01.2018 були залучені у якості свідків при проходженні огляду на стан алкогольного спяніння водія автомобіля «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_1 за допомогою пристрою Драгер 6820, який показав результат 0,78 проміле.

Так, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною третьою ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

Як пояснив ОСОБА_1, він не погодився з результатами огляду на стан алкогольного спяніння, проведеного із застосуванням алкотестера «Драгер», оскільки в цей день алкоголю не вживав. У звязку з цим наполягав на проведенні огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. Вказана подія фіксувалася ним на відеокамеру, оскільки працівники поліції його прохання ігнорували.

З відеозапису події, яка мала місце 25.01.2018, вбачається, що на прохання ОСОБА_1 доставити його до медичного закладу для проведення огляду, працівник поліції заявив, що не буде везти його у лікарню, з тієї причини, що він уже провів тест відповідно до чинного законодавства та усі адміністративні матеріали складено і ОСОБА_1 з ними ознайомлений та отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. При цьому, поліцейський підтвердив, що ОСОБА_1 після проходження тесту був незгідний з його результатами та висловлював бажання їхати до лікарні. Однак, не надав його словам значення, мотивуючи це тим, що багато людей не погоджуються з результатами тестів та їдуть до лікарні. На повторну вимогу ОСОБА_1 відвезти його до медзакладу, працівник поліції сказав, що він, ОСОБА_1, може їхати в лікарню та проводити тест самостійно, а він тест вже провів.

Отже, в результаті досліджених в суді апеляційної інстанції доказів встановлено, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння.

Недотримання працівниками поліції порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння роблять докази, отримані з порушенням встановленого порядку, недопустимими.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах