П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2393/18

Номер провадження 3/184/752/18

30 листопада 2018 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Малашина Ю.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіпро притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим порушила ч.1 ст.183-1 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала та пояснила, що позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, його утриманням займається її мати ОСОБА_3, яка є його опікуном. Відповідно до виконавчого листа №2/184/710/16 виданий 23.10.2017 року ОСОБА_2 повинна сплачувати аліменти на утримання свого сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу), однак цього не робила.

Дослідивши матеріали справи та додані до нього документи, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи.

Диспозицією ч.1 ст. 183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідальність за вказане правопорушення була встановлена Верховною Радою України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-VIII від 7 грудня 2017 року, який набув чинності через місяць з дня опублікування, а саме 6 лютого 2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 5 від 15.11.2018року ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, а саме за несплату аліментів на утримання дитини, вчинену в період з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 31.01.2017 року по 15.11.2018, проте до 6 лютого 2018 року вказані діяння не передбачали адміністративної відповідальності, тож даний період не можна брати в розрахунок загальної заборгованості по аліментам, яка б складала склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.183-1 КУпАП, однак після встановлення відповідальності (6 лютого 2018 року) станом на 15.11.2018року ( дату складання адмінпротоколу) сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тому вважаю, що в діях останньої присутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, а саме ступінь її вини, відсутність у ОСОБА_1 інвалідності, малолітніх дітей на утримані, на обліку у лікарів не перебуває, не вагітна, вважаю за необхідне, для виправлення та подальшого попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33,36,38, 183-1, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина