АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/26/18Суддя 1 інстанції Квятковський Я. А.
Номер провадження 33/774/46/К/18Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2018 року м.Кривий Ріг
Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018р. у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

за участю:
захисника Станіславчук І.М.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За постановою суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 , 13.12.2017 р. о 07:25 год. в м.Новомосковськ по вул.Гетьманська,7керував автомобілем марки Вольво 740, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення).
Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не проводив судовий розгляд щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а повідомив про результати розгляду адміністративної справи, він підписав бланк розписки про оголошення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції не провів судовий розгляд і позбавив його можливості надати пояснення, заявити клопотання про допит свідків та витребувати відеозапис з боді-камери поліцейських, наполягає на тому, що на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся від проходження медичного огляду. Поліцейські йому запропонували пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у медичному закладі, на, що він зауважив, що їх дії порушують закон, після чого, він з поліцейськими на його автомобілі під`їхали на вул.Гетманську 7 де водії таксі засвідчили факт його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 неодноразово просив про оголошення перерви у зв`язку із поважними причинами, заявляючи відповідні клопотання, кожного разу суд повідомляв про наступний день та час розгляду адміністративної справи щодо його апеляції.
В судове засідання, призначене на 02.04.2018р. ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи (а.с.51). Про причини неявки до судуОСОБА_1 не повідомив, надавши клопотання про надання часу для витребування відомостей щодо того чи дійсно він проходив службу у Зброєних Силах України як водій автомобіля у військовій частині НОМЕР_2 . Проте слід зазначити, що раніше ОСОБА_1 і його захисник надавали копії документів з цього приводу, які суд апеляційної інстанції долучив до матеріалів адміністративної справи.
Отже, такі дії ОСОБА_1 суд розцінює, як зловживання, наданими законом, процесуальними правами, які навмисно порушують розумні строки розгляду справи, передбачені ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виявив належної зацікавленості у розгляді справи і не з`явився до суду апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», а також виходячи з вимог зазначених у ст.294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні присутня захисник Станіславчук І.М., яка діє в його інтересах.

Особа яка притягується до адміністративної справи - ОСОБА_1 , в попередніх судових засіданнях винуватим себе не визнав, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, стверджував, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, проте не заперечував, що на передодні складання протоколупро адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього, вживав алкогольні напої, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні захисник Станіславчук І.М., в інтересах ОСОБА_1 , підтримала апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши думку захисника Станіславчук І.М., в інтересах ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №452175 від 13.12.2017р.,складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254-256 КУпАП, згідно якому ОСОБА_1 з протоколом був ознайомлений, письмово у присутності двох свідків підтвердив свою відмову їхати у медичний заклад, також зазначив, що випив 1 літр пива (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що, водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, окрім того, не заперечував, що вживав спиртні напої (а.с.2, 3).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі суд апеляційної інстанції не вбачає.
Протокол про адміністративне правопорушення, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у п.6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже виходячи з наведених приписів, встановлених обставин в їх сукупності, які об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти медичний огляд.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд здійснив судовий розгляд за його відсутності і порушив його право на захист, позбавивши можливості надати пояснення, та заявити відповідні клопотання про допит свідків та витребування відеозапису з боді-камери поліцейських, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про розгляд справи про адміністративне правопорушення яка відбудеться - 10 січня 2018р. о 10.00 год. в суді Тернівського району м.Кривого Рогу, про, що свідчить його особистий підпис у протоколі (а.с.1). В призначений день і час суд першої інстанції провів судовий розгляд у присутності ОСОБА_1 про, що зазначено у оскаржуваній постанові та підтверджується розпискою від 10.01.2018р. про проголошення йому постанови, де є його власноручний підпис (а.с.7, 8).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на вимоги ч.4 ст.15 КУпАП вважає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, проте його твердження за думкою суду апеляційної інстанції спростовуються матеріалами справи та його поясненнями.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Збройних Сил України, 13.12.2017 р. о 07:25 год. в м.Новомосковськ по вул.Гетьманська,7, акерував автомобілем марки Вольво 740, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, окрім того, слід зазначити, що з поясненьОСОБА_1 , та наданих ним копій документів: довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України щодо ОСОБА_1 , посвідчення серії НОМЕР_3 про право на пільги для учасників бойових дій, військового квитка, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) №382 від 29.12.2017р., витягу із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) №71-РС від 15.12.2017р. м.Дніпро (ар.32-35, 41-43), вбачається, що він не є військовослужбовцем строкової служби як це передбачено у ч.4 ст.15 КУпАП.
Доводи особи яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що він виконував завдання керівництва військової частини і тому не міг поїхати з працівниками поліції і пройти медичний огляд в медичному закладі, теж не знайшли свого підтвердження, оскільки, з наведених документів видно, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , був водієм санітаром медичного пункту військової частини (ар.43) і 13.12.2017 р. о 07:25 год. не здійснював свої повноваження згідно наказу чи розпорядженню військового керівництва як водій санітар.
Суд апеляційної інстанції також перевірив доводи апелянта щодо відео фіксації боді камерами поліцейських подій які відбувалися при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, встановивши, що фіксація не здійснювалася у зв`язку з відсутністю відеотехніки у поліцейських (ар.47).
Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі інші докази - протокол про адміністративне правопорушення серії БД №452175 від 13.12.2017р., письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також пояснення ОСОБА_1 приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом наявності в діях особи яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2018р. у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.Ю.Русакова