ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 Провадження № 3/425/368/18

Справа № 425/781/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, секретар: Гайворонська Інна Вікторівна, за участю захисника ОСОБА_1: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1; проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 28 березня 2018 року надійшов протокол серії БД №120151 від 21 березня 2018 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею для розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу та доданих до нього матеріалів, визначено ОСОБА_3.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що 21 березня 2018 року о 22 годині 34 хвилини в місті Рубіжне Луганської області по вулиці Богдана Хмельницького біля будинку 164, ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки: OPEL, модель: VECTRA, державний номерний знак ВВ 2281СН з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, але від проходження медичного огляду на визначення алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, ОСОБА_4 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, за що частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він не згоден з вказаним протоколом.

Разом з тим, захисник ОСОБА_4 зазначив, що 21 березня 2018 року транспортний засіб марки: OPEL, модель: VECTRA, державний номерний знак ВВ 2281СН, зупинявся поліцейськими двічі, перший раз, коли за кермом автомобіля перебував його власник: ОСОБА_5, а другий - знайомий ОСОБА_4, що зник з місця зупинки, оскільки не хотів бути притягненим за вчинення адміністративного правопорушення. ОСОБА_6, і першого, у другого разу, його клієнт: ОСОБА_1 означеним транспортним засобом не керував. І, наданий поліцейськими аудіо- і відеозапис це підтверджує. Разом з цим, звертав увагу суду на те, що час, зазначений у записі не відповідає часу складання протоколу; у наданому аудіо- і відеозаписі відсутні: дані про свідків правопорушення, тому виникають сумніви у тому, що особи, які підписали протокол та письмові пояснення дійсно були присутні під час складання поліцейським протоколу; дані про те, що ОСОБА_4 взагалі перебував за кермом автомобілю; дані про те, що йому пропонувалося пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку. Тому, оскільки доказів наявності в діяннях його клієнта складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, поліцейським не надано, провадження у справі підлягає закриттю.

А суд, на основі всебічного, повного та обєктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол, доказу, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини:

Двадцять першого березня 2018 року, приблизно о 22 годині 25 хвилин, на вимогу поліцейського, що була подана спеціальним звуковим сигналом, у місті Рубіжному Луганської області, на вулиці ОСОБА_7, був зупинений автомобіль марки: "OPEL", моделі: "VECTRA", державний номерний знак ВВ 2281СН, за кермом якого, як виявилось після перевірки дрокументів, знаходився ОСОБА_5, а поруч із ним, на пасажирському сидінні: ОСОБА_1 (а.с.3,12).

При цьому, о 22 годині 27 хвилин, ОСОБА_4 вийшов із машини, а ОСОБА_8 вийшов із машини через хвилину для огляду транспортного засобу, на вимогу поліцейського (а.с.12).

Потім о 22 годині, кінця 35-ї хвилини, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, знаходячись на вулиці спілкувались з поліцейськими, один з яких, повідомив ОСОБА_8 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння (а.с.12).

Які події відбувались протягом наступної хвилини, суд встановити не може, оскільки будь-яких доказів цього, суду не надано (а.с.1-54).

З кінця 36-ї хвилини 22 години, наданий суду аудіо- відеозапис події містить дані про те, що один з поліцейських підійшов до автомобіля марки: "OPEL", моделі: "VECTRA", державний номерний знак ВВ 2281СН, та поспілкувався з людиною, що знаходилась за кермом цього автомобіля. Чи був це саме ОСОБА_1 суд стверджувати не може, оскільки якість зображення та звук не дають можливості однозначно ідентифікувати особу водія, як ОСОБА_4. Позаяк, на зображенні відсутнє обличчя людини з якою спілкувався поліцейський, а звук не вказує на те, що поліцейських знав цю людину або ж сама ця людина підтвердила, що вона є ОСОБА_1 (а.с.12).

Потім, цей же поліцейський, відійшов від машини та звернувся до іншого поліцейського з проханням набрати ОСОБА_9 аби той під`їхав до таксистів та взяв двох свідків відмови, а також продовжив своє спілкування з ОСОБА_8, знаходячись на вулиці (а.с.12).

Що відбувалось о 22 годині, з 37-ї хвилини до кінця 38-ї хвилини, з автомобілем марки: "OPEL", моделі: "VECTRA", державний номерний знак ВВ 2281СН, суд встановити не може, оскільки наданий суду аудіо- відеозапис будь-яких даних з цього приводу не містить, як і інші надані поліцейським докази (а.с.1-54).

Як наслідок, суд не може вважати встановленою ту обставину, що у цей час, саме ОСОБА_1 сів за кермо цього автомобіля та покинув на ньому, керуючи ним, місце попередньої зупинки цього автомобіля.

Дійсно, о 22 годині в кінці 38-ї хвилини, наданий суду аудіо- відеозапис події, містить дані про те, що автомобіль марки: "OPEL", моделі: "VECTRA", державний номерний знак ВВ 2281СН, покинув місце зупинки, а поліцейські разом з ОСОБА_5 почали його переслідувати, знаходячись у машині поліцейських (а.с.12).

Далі, о 22 годині кінця 40 хвилини, наданий суду аудіо- відеозапис події, містить дані про затримання біля вказаного автомобіля людини, якою виявився ОСОБА_1, але якість зображення, через повну темноту, не дає суду підстав стверджувати, що у момент його затримання чи на момент зупинки автомобіля він перебував за кермом автомобіля або вийшов з місця, передбаченого конструкцією автомобіля для водіїв, що ним керують (а.с.12). Звук, з яким суд уважно ознайомився, також не дав суду можливості встановити такі фактичні дані.

Потім, ОСОБА_4 був підданий поверховому огляду, було встановлено його особу, встановлено що у нього немає із собою посвідчення водія, та запропоновано пройти у встановленому законом порядку медичне освідування на алкотестері Драгер, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що він відмовився зробити, а на пропозицію у медичній установі - не погодився та повідомив, що за кермом не перебував (а.с.12).

Тоді, поліцейський повідомив ОСОБА_4, що на нього також буде складено протокол за частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 126, але доведеться зачекати.

О 22 годині 57 хвилин один з поліцейських повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про те, що у відношенні них складаються адміністративні матеріали (а.с.12).

І тут, суд відразу хоче відзначити, що за даними протоколу серії БД №120151, який складений відносно ОСОБА_1 за вчинення ним 21 березня 2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, зокрема, за відмову у присутності двох свідків від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, цей протокол було складено о 22 годині 55 хвилин (а.с.3).

ОСОБА_6 наданий суду аудіо- відеозапис події, містить дані про те, що тільки о 23 годині 41 хвилині, поліцейський підійшов разом з двома людьми, яких він назвав свідками, до місця, де знаходились поруч і ОСОБА_8, і ОСОБА_4 та почав розповідати наступне: "Дивіться громадяни свідки, даний громадянин був зупинений у зв`язку з керуванням транспортного засобу на перехресті ОСОБА_7 та вулиці Кірова, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю, виражене тримтіння пальців рук і різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Після чого, даний громадянин сів у цей же транспортний засіб, який ми зупинили тільки тут, також з ознаками алкогольного сп`яніння. Ви згодні пройти медичне освідування на алкотестері Драгер, у присутності двох свідків ?" (а.с.12).

Суд не може вважати встановленим те, про кого саме розповідав поліцейський свідкам і кому саме він запропонував пройти медичне освідування, оскільки імен він ніяких не називав, жестами ні на кого не вказував, а ОСОБА_8, і ОСОБА_4 знаходились поруч один з одним і навпроти поліцейського, а останній стояв навпроти них обох (а.с.12).

Після запитання поліцейського, ОСОБА_8 звернувся до поліцейського із словами: Я хочу зробити заяву. Поліцейський поставив питання: "Ви згодні чи ні ?" ОСОБА_8 повторив, що бажає зробити заяву саме зараз, а поліцейський повідомив, що спочатку йому потрібно відповісти на запитання. ОСОБА_6 знову повторив, що хоче зробити заяву про угон його автомобіля, а поліцейський повідомив, що оперативна група вже тут, і назвавши ім`я ОСОБА_4 запитав, чи згоден той пройти медичне освідування на алкотестері Драгер, на місці, але ОСОБА_4 повідомив, що приїхав захищати права свого підзахисного. Почувши це, поліцейський зробив висновок, що ОСОБА_4 ухиляється від відповіді і запитав у нього: Ви згодні пройти медичне освідування на місці за допомогою алкотестеру Драгер, у встановленому законом порядку ? А до медичної установи прослідуєте? Так Ви згодні чи ні ?. І оскільки ОСОБА_4 жодної відповіді на ці три питання не надав, поліцейський знову запитав у нього чи згоден той пройти на місці або в медичній установі, на що останній знову повідомив, що приїхав захищати права свого підзахисного, з яким у нього складений договір про представництво інтересів. ОСОБА_6 поліцейський повідомив, що вважає таку відповідь відмовою (а.с.12).

Також, наданий суду аудіо- відеозапис події, містить дані про те, що поліцейський запропонував свідкам пройти з ним, але один з них повідомив, що не має із собою жодних документів (а.с.12).

Як відбувалось спілкування свідків з поліцейським та які документи були ними складені та/або підписані, і як він встановлював особи свідків, з 23 години 45 хвилин по 23 годину 57 хвилин суд встановити не може, оскільки будь-яких даних йому не надано (а.с.1-54).

Разом з цим, наданий суду аудіо- відеозапис події, містить дані про те, що з 23 години 57 хвилин по 23 годину 58 хвилин, поліцейський сидячи у машині, вголос зачитав статтю 63 Конституції України ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки виголосив їх імена та повідомив, що треба розписатись про те, що вони були ознайомлені з правами і, що в їх присутності водій відмовився від проходження (а.с.12).

І, за даними протоколу серії БД №120151, який складений відносно ОСОБА_1 за вчинення ним 21 березня 2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, свідками цього правопорушення були саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.3).

Також, разом з цим протоколом, суду надані письмові поясненняОСОБА_11 (ІНФОРМАЦІЯ_4; проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) та ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_6; проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) від 21 березня 2018 року за якими, кожен з них вказав, що був запрошений працівниками патрульної поліції в якості свідка при відмові від проходження водієм ОСОБА_1, який керував транспортним засобом OPEL VECTRA державний номерний знак ВВ 2281СН, у встановленому законом порядку перевірки для визначення стану алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоровя та Держспоживстандартом на місці зупинки транспортного засобу та проходження огляду в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення (а.с.5,6).

І на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_1 означене адміністративне правопорушення, застосовуючи наступні норми матеріального права, суд дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

І, серед іншого, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Названі положення, корелюються із положеннями пункту 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом - Правила дорожнього руху) якими встановлений обовязок водія на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Разом з цим, вказані норми права, самі по собі не визначають того встановленого порядку, в якому водій повинен пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Проте, положення статті 266 КУпАП визначають загальний порядок огляду водія на стан спяніння, у тому числі й алкогольного. Зокрема, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, у присутності двох свідків; а от, у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя, до того ж, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; при цьому, перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій; огляд на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Звертає на себе увагу і той факт, що в силу положень частини 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан спяніння, у тому числі алкогольного, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. А направлення особи для огляду на стан алкогольного спяніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 266 КУпАП).

Встановлений порядок огляду осіб, які керували транспортним засобом, на стан сп`яніння, більш деталізовано у "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

І, положення пункту 3 цього Порядку передбачають, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорону здоров`я. При цьому, в силу положень пункту 4, огляд водія на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, якими не можуть бути працівники Національної поліції або особи щодо неупередженості яких є сумніви.

До того ж, як це унормовано пунктами 6 та 8 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; а у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Майже ідентичні положення, містяться й у пунктах 6 та 7 Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395. Зокрема, уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні положення, але з уточненням, того, що водій направляється для огляду не до будь-якого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, а саме до найближчого закладу охорони здоров`я, містяться й у пункті 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Отже, встановлений діючим законодавством порядок огляду водіїв, що керували транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, вказує на те, що тільки таке діяння, як відмова водія від проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоровя відповідної місцевої державної адміністрації, є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП (в частині відмови від проходження огляду).

Відмова ж водія від його огляду на стан сп`яніння поліцейським, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж незгода з результатами такого огляду, самі по собі, в силу положень пунктів 6 та 8 названого Порядку №1103 та пунктів 6 і 7 Розділу IX Інструкції №1452/735, не являються адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоровя відповідної місцевої державної адміністрації.

При цьому, не кожна відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, буде вважатись правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а тільки та, що мала місце у присутності двох свідків, щодо неупередженості яких не має сумніву, і у зв`язку із обґрунтованою (тобто за наявності ознак сп`яніння) та передбаченою вказаним порядком вимогою, зокрема вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що входить у перелік закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоровя відповідної місцевої державної адміністрації, оскільки пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я, що включений у цей перелік або в закладі, який взагалі не включений у цей перелік, забороняється.

І як наслідок, відмова водія від пропозиції чи вимоги поліцейського будь-якого іншого змісту, у тому числі, але не виключно, пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я, що включений у перелік або в закладі, який взагалі не включений у нього, тощо, не може вважатись відмовою водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до встановленого порядку.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і обєктивна сторона, суб`єкт і субєктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Як вже вказувалось обєктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в частині відмови від проходження огляду на стан сп`ягніння, вважається відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Однак, встановлені судом обставини у цій справі, які викладені вище, вказують на те, що 21 березня 2018 року жоден з поліцейських не предявив ОСОБА_1 вимоги про необхідність проходження ним огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоровя відповідної місцевої державної адміністрації, у звязку із його незгодою на проведення огляду на стан його спяніння поліцейським, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж у звязку із незгодою з результатами такого огляду.

Такого висновку суд дійшов через те, що пропозиція поліцейського ОСОБА_4 пройти медичне освідування на алкотестері Драгер, на місці, а також його повторна пропозиція пройти медичне освідування на місці за допомогою алкотестеру Драгер, у встановленому законом порядку, і пропозиція прослідувати до медичної установи, вочевидь не може бути прийнята судом, як пропозиція пройти огляд на стан спяніння, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, а також як пропозиція пройти огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоровя відповідної місцевої державної адміністрації.

Тому суд констатує, що ОСОБА_4, навіть якщо припустити, що він керував транспортним засобом (неспростовних доказів чого суду не надано), не надходило пропозиції пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

А за таких обставин, стверджувати що він відмовився від проходження такого огляду відповідно до встановленого порядку, суд не може.

Відтак, в діянні ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки його діяння не охоплюється обєктивною стороною складу означеного правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки в діянні ОСОБА_1, склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП відсутній, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнято постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,9,40-1,130,221,245-254,266,268,271,276,279,280,283-285,287,294 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1; проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) закрити.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 та його захисникомдо Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Повний текст постанови складено 20 червня 2018 року.

Суддя Д.С.Коваленко