КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/392/2018 Постанова винесена суддею Куровою О.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 27 березня 2018 року о 13 год. 40 хв. в м. Києві, по вулиці Г. Кірпи, 5, керуючи автомобілем «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_1, через неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, не дотрималася безпечного бокового інтервалу до автомобіля «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2, та здійснила з ним зіткнення, чим порушила п.п. 10.9, 13.1, 2.3(б) ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) за вищевказаних обставин, ОСОБА_2, не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишила місце ДТП, чим порушила п.п. 2.10(а,б) ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в указані в протоколі дату та час вона дійсно від'їжджала зі стоянки автомобілів біля супермаркету «Новус», але під час виїзду жодного контакту з іншими автомобілями не відчула, їй ніхто не робив зауважень та не зупиняв, до того ж на її транспортному засобі немає будь-яких пошкоджень, які б свідчили про контактування її автомобіля з іншим транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що тільки через 8 днів після події ДТП, її запросили до поліції, де було оглянуто автомобіль ОСОБА_4, на якому дійсно були подряпини, але їх було декілька та в різних частинах автомобіля, але за результатами огляду її автомобіля будь-яких пошкоджень - подряпин чи деформацій, які б свідчили про участь автомобіля в ДТП, виявлено не було. В той же час відеозапис з камер зовнішнього спостереження супермаркету &q?по;Новус&q?я ;, який долучений до справи, також не свідчить про те, що між її автомобілем та будь-яким іншим відбувся контакт, а письмові пояснення свідка ОСОБА_5 є недостатнім доказом її вини, оскільки його пояснення є неконкретними, не містять деталей ДТП та взагалі невідомо, в яких відносинах цей свідок перебуває з водієм ОСОБА_4, можливо він є зацікавленою особою.

За вказаних обставин, ОСОБА_2 вважає, що суддя місцевого суду прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, оскільки не надав усім доказам належну оцінку та не врахував, що на її автомобілі відсутні будь-які пошкодження, а інші докази не доводять її вину у вчиненні адміністративних правопорушень

Крім того, ОСОБА_2, посилаючись на те, що не брала участі в розгляді справи в суді першої інстанції, а копія постанови була отримана її захисником лише 08 серпня 2018 року, просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення, як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду ОСОБА_2 пропустила з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Зокрема, з матеріалів провадження слідує, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_2, а копію постанови від 13 червня 2018 року захисник ОСОБА_6 отримав в суді першої інстанції 08 серпня 2018 року, тобто реалізувати своє право на оскарження ОСОБА_2 змогла лише після ознайомлення із судовим рішенням та 15 серпня 2018 року подала апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_4 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та заслухавши висновки експерта ОСОБА_7, перевіривши доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено порушень норм процесуального права під час розгляду та прийняття суддею місцевого суду рішення в справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2, а також неправильного застосування норм матеріального права.

Як слідує з матеріалів провадження та змісту судового рішення, суддя місцевого суду, розглядаючи указану справи, дослідив письмові докази, переглянув відеоматеріали та, проаналізувавши у постанові всі досліджені в справі докази, дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому судове рішення, всупереч твердженням апелянта, є належно обґрунтованим.

Зокрема, висновок судді місцевого суду в постанові про винуватість ОСОБА_2 у порушенні пунктів 2.3(б), 10.9, 13.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також пунктів 2.10(а,б) ПДР України, ґрунтується на даних: протоколів про адміністративне правопорушення серія БД № 160823 та БД № 160824 від 04 квітня 2018 року, які складені уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1,1а); схеми місця ДТП (а.с. 2); пояснень водія ОСОБА_4 (а.с. 3); пояснень свідка ОСОБА_5, який був очевидцем ДТП та повідомив про її обставини відразу ж після події (а.с.4); пояснень ОСОБА_2 від 04 квітня 2018 року, в яких вона власноручно, серед іншого, вказала, що зіткнення або інший контакт з іншим автомобілем вона не відчула; провину визнає, але місце ДТП залишила ненавмисно (а.с. 5); рапорту інспектора Савчука Ю.А. від 27 березня 2018 року (а.с. 6), відеозапису з камер зовнішнього спостереження супермаркету &q?ео;Новус&q? к; (а.с. 16).

Зазначені докази об'єктивно узгоджуються між собою та були оцінені суддею місцевого суду відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП.

З метою додаткової перевірки доводів апеляційної скарги, в суді апеляційної інстанції повторно був досліджений відеозапис з камер зовнішнього спостереження супермаркету &q?ід;Новус&q?ео;, із якого вочевидь вбачається, що при русі заднім ходом та одночасним маневром праворуч автомобіля «Nissan» відбувся поштовх автомобіля «Mazda», при цьому такий контакт відбувся між задньою правою частиною автомобіля «Mazda» та переднім лівим кутом автомобіля «Nissan», що узгоджується і з характером пошкоджень автомобіля «Mazda», які вказані в схемі місця ДТП від 27 березня 2018 року, а саме це пошкодження (подряпини, зважаючи на представлені ОСОБА_4 світлини) правих задніх крила та дверей автомобіля.

Крім того, для перевірки доводів ОСОБА_2 щодо іншого, ніж встановлено судом першої інстанції, механізму ДТП судом апеляційної інстанції був залучений судовий експерт-автотехнік Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в порядку ст. 273 КУпАП.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі в справі був призначений старший судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7 (стаж експертної діяльності з 2008 року, спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 10.2 - дослідження технічного стану транспортних засобів; 10.3 - дослідження деталей транспортних засобів; 10.4 - транспортно трасологічні дослідження), який, ознайомившись з матеріалами справи, у тому числі відеоматеріалами та представленими як ОСОБА_2, так і ОСОБА_4, світлинами власних автомобілів, пояснив, що контактування транспортних засобів марки «Nissan» та марки «Mazda» відбулося, що визначається по візуальному сприйняттю відеозапису, з якого слідує, що при русі заднім ходом та одночасним маневром праворуч автомобіля «Nissan» відбувається незначний поштовх автомобіля «Mazda»; контакт відбувався між задньою правою частиною автомобіля «Mazda» та переднім лівим кутом автомобіля «Nissan», а характер пошкоджень автомобіля «Mazda» не суперечить механізму пригоди, який зафіксований на відеозаписі.

Крім того, експерт зазначав, що, оскільки відсутність слідової інформації не спростовує явище чи подію, в даному випадку відсутність слідової інформації на лівому передньому куті автомобіля «Nissan» може пояснюватись більш міцним лакофарбовим покриттям автомобіля в місці контактування, контактуванням гнучким облицюванням бамперу без утворення деформації, або елементами, які мають більш жорстку конструкцію (на автомобілі «Nissan» установлений кенгурін).

За відсутності підстав для сумнівів у правильності надання в суді апеляційної інстанції висновків у поставлених перед експертом питаннях, з урахуванням того, що висновки експерта узгоджуються з тими фактичними обставинами, що були встановлені суддею місцевого суду та не спростовуються доводами апеляційної скарги, вони приймаються апеляційним судом, як доказ у справі про адміністративне правопорушення; а в сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами дають підстави для висновку про неспроможність усіх тверджень ОСОБА_2 щодо її непричетності, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до ДТП та спричиненню пошкоджень автомобіля «Mazda».

Що стосується письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 27 березня 2018 року, то вони в цілому не суперечать фактичним обставинам ДТП, а тому правильно були враховані суддею місцевого суду та оцінені в сукупності з іншими доказами у справі.

Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що суддя місцевого суду, вирішуючи справу стосовно ОСОБА_2, повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини провадження та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з урахуванням вимог

ст. ст. 33, 36, 124, 122-4 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що під час апеляційного перегляду постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року не встановлено правових підстав для її скасування та закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною за ст.ст. 124,122-4 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко