Справа № 308/9550/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, не працюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять ) грн. у дохід держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 083503 від 25.09.2017 та постанови судді від 18.12.2017 вбачається, що ОСОБА_1 25.09.2017 о 10 год. 05 хв., в м. Ужгороді по вул. Станційній 16, керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» , д. р. н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проходити відмовився у присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 18.12.2017 - скасувати, а провадження у справі - закрити. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята без встановлення всіх фактичних обставин справи. Вказує на недотримання судом першої інстанції норми щодо обов'язку суду з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не погоджується з рішення суду в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки вважає, що судом не взято до уваги дані про особу порушника, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, чим порушено вимоги ст. 33 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

-2-

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом вбачається, що ОСОБА_1 25.09.2017 о 10 год. 05 хв., в м. Ужгороді по вул. Станційній, 16, керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» , д. р. н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проходити відмовився у присутності двох свідків.

-3-

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджуєтьсяпротоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 083503 від 25.09.2017, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми, оскільки містить всі необхідні відомості щодо даних про особу правопорушника та анкетні відомості свідків; долученими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 25.09.2017, відповідно до якої 25.09.2017, о 10 год. 05 хв., у ОСОБА_1 на автомобілі не горіла лампа заднього стоп-сигналу, а також під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, що стало причиною його зупинки; відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків, працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або у обласному наркологічному диспансері, однак такий відмовився.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор взводу №1 роти №3 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Фревлик Ю.Ю. як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, Копитчак О.О., який відбирав письмові пояснення у свідків правопорушення, були упереджені при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення або що в них були підстави фальсифікувати такі, - на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Тому, суд приходить до висновку, що інспектори поліції при виконанні своїх функціональних обов'язків діяли в межах наданих їм повноважень, оскільки матеріали справи складені згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1395 від 07.11.2015, №1452/735 від 09.11.2015.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були свідками відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння, були підстави для його обмови, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду, ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, з врахуванням характеру та ступеню адміністративного правопорушення, особи правопорушника, і є справедливим.

-5-

Інших даних, які характеризують особу правопорушника, суд першої інстанції не мав, однак і не вправі був їх витребовувати, оскільки суд не наділений повноваження збирати докази на підтвердження тих чи інших обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення, з врахуванням принципу диспозитивності, є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачений КУпАП.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2017 щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: