Справа №504/3977/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Вінської Н.В.

секретарі Сухіна Н.В.,

за участю прокурора Торгана Мосійчука В.В.,

особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області протокол 24.10.2018 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, складений відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ВСТАНОВИВ

До суду надійшов адміністративний протокол №695 від 24.10.2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, в якому зазначено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді юриста Чорноморської селищної ради Лиманського р-ну Одеської області, в порушення ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або представницьких повноважень місцевого самоврядування в порушення обовязкових строків подання декларації за 2017 рік, у встановлений термін до 01.04.2018 року. Подавши на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію за 2017 рік, лише 12.04.2018 року, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши суду, що заходив на сайт НАЗК 30.03.2018 року, все заповнив та вважав, що подав декларацію, однак на сайті був системний збій та декларація не була подана.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області Торган ОСОБА_2, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до розпорядження №141/2015 КР від 30.12.2015 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу спеціалістом І категорії, юристом Чорноморської селищної ради /а.с. 14/.

Таким чином відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом декларування та субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Витягом з єдиного державного реєстру декларацій, підтверджується, що ОСОБА_1, 12.04.2018 року, подав декларацію за 2017 рік, чим порушив встановлений ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» /а.с. 19/.

Пунктом 8 ч.1 ст.11 Закону "Про запобігання корупції визначено, що до повноважень Національного агентства належить, поміж іншого, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст.12 цього ж Закону встановлено, що у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обовязковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше пяти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль. Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Пунктом 1 Розділу 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 р за № 201/30069 встановлено, що цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно З пунктами 2 - 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась співробітниками Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які робили запити, відібрали пояснення, витребували письмові докази, а також склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

Проте додані до протоколу матеріали не містять відомостей про проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, а також повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Таким чином, Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом проведення перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування.

Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Відповідно до п. 1 та п. 4 Загальних положень Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. N 81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Отже посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Усі дії по проведенню перевірки, у тому числі, що суб'єкт декларування не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно посадові особи НАЗК, у тому числі і вирішувати питання щодо притягнення особи до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у справі №814/886/17.

Таким чином з урахуванням вказаних норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що всі дії щодо збирання доказів у даній справі, проведені неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими, всі додані до протоколу докази.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином з урахуванням вище викладеного, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 268, 279, 283, п.3 ч.1 ст.284, ст.285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська