Справа № 149/803/18
Провадження № 33/801/29/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

зі секретарем Міхневич І.А.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.05.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.05.2018 року визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352, 40 грн. відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постановою від 04.06.2018 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області було прийнято постанову, якою виправлено описку щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 про що зазначено у постанові Хмільницького міськрайонного суду від 02.05.2018 року.

Згідно постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.05.2018 року, ОСОБА_3 допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 35 733, 77 грн., яка перевищує суму сукупного розміру заборгованості платежів 6 місяців.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.05.2018 року у справі № 149/803/18, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та постанову Хмільницького міськрайонного суду від 04.06.2018 року, закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що копію постанови суду від 02.05.2018 року ОСОБА_3 не отримував аж до 28.07.2018 року до дати укладання договору про надання правової допомоги, а тому для отримання копії вказаного документу на адресу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 30.07.2018 року було направлено адвокатський запит з проханням про надання копію прийнятої судом постанови та докази її вручення ОСОБА_3 Однак, Хмільницький міськрайонний суд не надав відповіді на вказаний запит від 30.07.2018 року, тому 05.09.2018 року на адресу суду було направлено повторний запит, відповідь на вказаний запит було направлено судом 24.09.2018 року, а захисником ОСОБА_4 отримано 28.09.2018 року, про що свідчить лист Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.09.2018 року № 11562/2018 року, в день отримання вказаних документів було підготовлено та направлено на адресу суду апеляційну скаргу.

Отже, наведене свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вказує, що постанова суду від 02.05.2018 року є незаконною, яка винесена всупереч положенням чинного законодавства ст. 280 КУпАП, а тому підлягає скасуванню. 02.05.2018 року у вказаній справі суд прийняв постанову постанову, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин громадських робіт, стягнуто 352, 40 грн. судового збору, 04.06.2018 року Хмільницький міськрайонний прийняв постанову, якою виправлено описку щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 про що зазначено у постанові Хмільницького міськрайонного суду від 02.05.2018 року.

З приводу існуючої заборгованості захисник вказав, що з 2009 року по даний час ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, але, враховуючи відсутність постійного заробітку та наявність ще двох дітей на утриманні, немає можливості сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі, про вказане ОСОБА_3 зазначив у письмових пояснення від 29.03.2018 року та у протоколі № 25 про адміністративне правопорушення від 29.03.2018 року, наголошував на тому, що буде виконувати свій обов'язок зі сплати аліментів, що на даний час і робить, вказане підтверджується копіями фіскальних чеків про надіслання поштових переказів у вигляді «аліментів».

Про незаконність прийнятих постанов свідчить те, що вказана державним виконавцем у протоколі сума заборгованості утворилася на той час, коли ще не вступив у дію закон про адміністративну відповідальність за ст. 183-1 КУпАП.

Як наслідок, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості,як умову притягнення до адміністративної відповідальності заст. 183-1 КУпАП, але в даному випадку ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за заборгованість, яка виникла у період з 01.07.2017 року по 01.02.2018 року, тобто факт вчинення адміністративного правопорушення в судовому засіданні не було встановлено.

Оскільки в діях, ОСОБА_3 у визначеному законом порядку не встановлено подію та склад адміністративного правопорушення, то провадження у даній справі підлягає закриттю, а постанова Хмільницького міськрайонного суду від 02.05.2018 року та від 04.08.2018 року підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, подана апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення захисник ОСОБА_4, який не приймав участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 01.10.2018 року. Постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП винесено 02.05.2018 року та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на 120 годин.

Вказана постанова була направлена захиснику ОСОБА_4 24.09.2018 року за в. № 11562/2018, що підтверджується супровідним листом (а.с. 34).

У матеріалах справи наявні адвокатські запити на адресу Хмільницького міськрайонного суду від 30.07.2018 року вх. № 87, 05.09.2018 року вх.№ 105 щодо надання копії постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області відносно ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3 не мав можливості надати захиснику копію постанови, яка йому не була направлена.

За таких обставин наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Стаття 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Судом першої інстанції при винесені постанови щодо ОСОБА_3 вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП відповідає матеріалам справи.

Так, відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.06.2009 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13 серпня 2012 року до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду набрало законної сили 04.06.2009 року. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Старосинявського районного управління юстиції Гоменюк А.В. відкрито виконавче провадження 10.07.2009 року на підставі виконавчого листа № 2-579/ виданого 04.06.2009 року, заборгованість по аліментах, згідно довідки розрахунку №2-226 від 29.08.2008 року станом на 01.04.2018 року становить 35 733 грн. 77 коп.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його було складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, та державним виконавцем були вказані всі необхідні та встановлені на той час відомості, як того вимагає закон.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, на які суддя послався в своїй постанові, протоколом про адміністративне правопорушення від 29.03.2018 року № 25 ; довідкою розрахунком №2-226 від 29.08.2008 року, відповідно до якої заборгованість за ОСОБА_3 по аліментам станом на 01.04.2018 року становить 35 733, 77 грн.

Твердження захисника ОСОБА_4 про те, що на момент виникнення у ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів законом не було передбачено адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 04.04.2018, якщо на момент набрання чинності кодексу України про адміністративні правопорушення у особи наявна заборгованість за несплату аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, то така особа після набрання чинності цим Законом має вжити необхідні заходи щодо погашення такої заборгованості. У разі невжиття відповідних заходів з погашення заборгованості, така особа має нести адміністративну відповідальність відповідно до статті 183 -1 Кодексу.

Щодо адміністративного стягнення, то воно накладено судом на правопорушника у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 на підтвердження свого складного матеріального стану надано копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_9, копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_10, копія банківських квитанцій та фіскальних чеків про сплату аліментів за період з 2016 року по 2018 рік. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги вказані документи, однак зазначене не спростовує висновки суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, перевіривши всі обставини в сукупності, прийшов до вірного висновку, щодо доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Таким чином, з огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 183-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Зігдно оригіналу: Суддя: