Справа № 367/7817/17 Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 33/780/303/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 26.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Рудніченко О.М., секретар Ярема К.О., за участю: ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргу ОСОБА_2, на постанову Макарівського районного суду Київської області від 15 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 15 лютого 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресо: м. Ірпінь., АДРЕСА_1.

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито у звязку з закінченням строків накладенням адміністративного стягнення .

Згідно постанови, 25 жовтня 2017 року близько 19 години 40 хвилин на 21 кілометрі автодороги М-06 Київ - Чоп в напрямку м. Житомир, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з вул. Столична в напрямку вул. Дачна на регульованому перехресті з шосе Житомирське, не надав перевагу в русі транспортному засобу Audi A6 ДНЗ DK 176 BN, який рухався на зелений сигнал світлофора в напрямку м. Житомир, що призвело до дорожньо - транспортної пригоди та механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.3б; п.8.7.3.е; п.16.5 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Постановою Макарівського районого суду Київської області від 15 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито у звязку з закінченням строків накладенням адміністративного стягнення .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП та прийняти нову постанову про закриття по справі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає що судове рішення є не обґрунтоване та судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховані суттєві обставини, завдяки яким сталося ДТП, і тому постанову прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує що у оскаржуваній постанові суду абсолютно не врахував ту обставину, що світлофор, який розташований на перехресті вулиці Столичної і Житомирського шосе, сигналами якого керувався ОСОБА_2, був поламаний. Суд навіть не зазначив про ту обставину у оскаржуваній постанові. Вважає що він був ведений в оману тим, що на верхньому світлофорі не працював верхній ліхтар, який має освітитися червоним світлом, а дорожня обстановка склалась таким чином, що у нього не було можливості побачити нижній світлофор. Також, вважає, що на обставини ДТП суттєво вплинула некоректна робота світлофора, за справність якого відповідає Державне агентство автомобільних доріг України то розгляд справи необхідно було проводити за участю даної організації, чого судом першої інстанції зроблено не було.

Заслухавши пояснення:

ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснили також, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності не встановлюється у справах, у яких провадження закривається. Враховуючи, що на час розгляду закінчились передбачені ст. 38 КУпАП строки розгляду справи, у суду не було законних повноважень встановлювати наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та визнавати його винним у вчиненні зазначеного правопорушення;

представника потерпілого ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила постанову суду залишити без змін, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, свідка, наданим суду відео з відео реєстратора свідка .

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що світлофор належним чином не працював, що і було причиною дорожньо-транспортної пригоду, є безпідставними, оскільки відповідно до положень п.2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що вантажний автомобіль закрив йому видимість світлофора, і тому він вважав, що для нього горить зелене світло світлофора.

Доводи апелянтів про те, що у суду не було законних повноважень встановлювати наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та визнавати його винним у вчиненні зазначеного правопорушення, оскільки на час розгляду справи закінчились передбачені ст. 38 КУпАП строки розгляду справи не відповідають вимогам закону, так як ст. 38 КУпАП передбачені не строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а строки накладення адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження по справі, оскільки адміністративне правопорушення було вчинене 25.10.2017 року, отже на момент розгляду справи в суді, строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності сплинув.

Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, є безпідставними, оскільки закриття справи у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи в суді строку накладення адміністративного стягнення передбачає встановлення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків судді.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 15 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко