Справа № 638/4100/18
Провадження № 3/638/1488/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В. М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління патрульної поліції у м. Харкові відносно: Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №154429 від 18.03.2018 року, Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) 18.03.2018 року о 05 год. 20 хв. в м. Харків, пр-т. Науки, 9, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST 6810» в присутності свідків, проба позитивна 0.67 о/оо.

Особа, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, - Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з клопотанням про відкладення судового засідання у звязку з неможливістю бути присутнім через сімейні обставини, також наголосив, що вважає себе невинним, оскільки був абсолютно тверезим, коли його зупинили працівники поліції, які не запропонували проїхати в лікарню, де можна було б пройти огляд за участю лікаря-нарколога та отримати достовірний результат. Він не розумів, який же результат показував алкотест, патрульний не змін пояснити зрозумілою для нього мовою його результати.

Суддя, ознайомившись із клопотанням заявника про відкладення розгляду, відмовляє у його задоволенні, з огляду на строки розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та у звязку з тим, що Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н не надано належних та допустимих доказів поважності причин неявки у судове засідання, окрім того, суддя вважає за можливим проводити розгляд справи без його участі, так як у Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н є кваліфікована професійна правова допомога в особі захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

Захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_3 у судовому засіданні наголосив, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н є громадянином ОСОБА_2, відтак не вміє писати та читати українською чи російською мовами, а тому не міг фізично ознайомитись із змістом складеного протоколу, не міг самостійно написати заперечення проти нього та свою незгоду із висновком про його вину. При цьому, протокол був складений за відсутності перекладача, що є грубим порушенням права особи на захист. Окрім того, прилад «Драгер» робить хибні вимірювання, так як він вказав невірну температуру повітря, а саме з похибкою на 26 градусів, що ставить під сумнів достовірність результатів висновку, на підставі яких був складений протокол. Просить закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного провадження.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно статті 9Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів ін.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розяснень, наданих у пункті 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог пункту 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід'ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Як беззаперечно встановлено у судовому засіданні, Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) є громадянином ОСОБА_2, українською мовою не володіє (про що свідчать його пояснення, викладені в заяві англійською мовою, а також це підтверджує відеозапис з місця події, та який знаходиться у матеріалах справи), на території України знаходиться тимчасово у звязку з навчанням у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», де навчається англійською мовою, тобто українською та/або російською мовами не володіє у тому обємі, який би надавав йому можливості розуміти, якими правами він володіє та розуміти усе, про що йшла мова на місці події 18.03.2018 року.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими складено протокол відносно Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) та інші процесуальні документи у справі про адміністративні правопорушення, порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз'яснено його права та обов'язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені статтею 268 КУпАП.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №154429 від 18.03.2018 року за відсутності перекладача, є грубим порушенням права на захист особи у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST 6810», при цьому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) давав пояснення про те, що алкоголю не вживав, незважаючи на це, працівники поліції не скерували його для проведення огляду в закладі охорони здоровя, що відповідно до статті 266 КУпАП тягне за собою визнання огляду недійсним.

За змістом статті 266 КУпАП результати тесту з використанням приладу DRAGER можуть братись до уваги лише у разі згоди водія з такими результатами.

Матеріалами справи факт того, що Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоровя спростовано та жодним чином не підтверджено.

Результат тесту й акт огляду на стан алкогольного сп'яніння оформлені у письмовому вигляді українською мовою. Те, що Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) українською мовою не володіє й послугами перекладача забезпечений не був, викликає обґрунтовані сумніви у тому, що Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) розумів зміст роздруківки результату тесту та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, а заперечення ним вживання алкоголю при складанні протоколу та не проведення огляду в закладі охорони здоров'я, робить зазначені докази недопустимими, при цьому наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також, матеріали справи не містять рапорту працівника поліції в якому повинно бути зазначено причина зупинки транспортного засобу, згідно статті 35 Закону України «Про поліції», та інші відомості необхідні для встановлення вини правопорушника.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji) є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП суддя, -,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно Аль-Барзенджі ОСОБА_1 Н (Zawand Awat Nadif Al-Barzenji), ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін