Справа № 699/191/18
Номер провадження № 3/699/79/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НЕ 618872, виданий 28.12.2010 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, автослюсар ТОВ «Оболонь», інші відомості суду не відомі, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області надійшов матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 03.03.2018 року серія БР № 212449, ОСОБА_1 03.03.2018 року о 03 год. 30 хв. на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка 550 км + 467 м., у порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння, що підтверджено його оглядом на стан спяніння, проведеного у присутності 2 свідків, із застосуванням алкотестеру Drager, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за місцем проживання порушника.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені вказаного адміністративного правопорушення не визнав. Надав суду пояснення за змістом яких 03.03.2018 року він керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухався у напрямку м. Умань по автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, та близько 03 год. був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки наявності документів на автомобіль та водійського посвідчення, працівники поліції запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру Drager, мотивуючи це тим, що у нього наявні ознаки алкогольного спяніння, а саме: почервоніння очей та шкірного покриву обличчя. Він, знаючи, що не вживав спиртні напої упродовж останніх 10 днів, погодився продути у трубку алкотестеру, щоб працівники поліції не мали до нього питань, та він міг продовжити свій рух. Отримавши його згоду з працівників поліції сказав іншому принести налаштований алкотестер із службової машини, що ним і було зроблено. Після цього він продув у алкотестер, а працівник поліції, який його приніс повідомив, що його результат 0,7 проміле, та почав складати протокол про вчинення ним правопорушення. На його заперечення працівники поліції не реагували, а зупинили 2 автомобілі, які рухалися по цій трасі, та після перевірки документів водіїв, записали їх анкетні дані до протоколу як свідків проходження ним огляду на стан спяніння за допомогою алкотестеру, хоча фактично вони не були присутні при цьому, а також просили підписати бланки пояснень. У подальшому він був змушений особисто підписати складений працівниками поліції протокол, оскільки сказали, що якщо він не підпише його, то вони вилучать автомобіль, яким він керував на штрафмайданчик, так як особи у стані спяніння не можуть керувати транспортними засобами.

Додатково пояснив, що не бачив, як працівник поліції одягав на алкотестер стерильну трубку, а результат алкотестеру 0,7 проміле міг бути зумовлений тим, що працівник поліції під час підготовки алкотестеру Drager міг умисно використати трубку для продування, яка вже містила в собі пари алкоголю, а не нову. Наполягав на виклику у судове засідання свідків, вказаних у протоколі, оскільки вони не були присутніми під час безпосереднього проходження ним тесту, а також можуть підтвердити відсутність у нього ознак алкогольного спяніння, та обставини складення протоколу працівниками поліції.

Згідно роздруківки Alcotest 6820 від 03.03.2018 року № 190 результат проходження тесту на алкоголь ОСОБА_1 0,7 ‰.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони були присутні під час проходження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перевірки для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» № 0258. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 результат тесту 0,7 проміле. У поясненнях ОСОБА_3 результат тесту не вказано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 всебічно, повно і обєктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) також передбачено, що огляд особи на стан спяніння проводиться поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 заперечував достовірність письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які долучені до матеріалів справи, щодо фактичних обставин справи, їх викликано у судове засідання для надання пояснень безпосередньо суду.

Особи, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.03.2018 року серія БР № 212449, як свідки проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння, двічі у судове засідання не зявились, причин неявки не повідомили, достовірність їх письмових пояснень від 03.03.2018 року, що долучені до матеріалів справи, не підтвердили.

Водночас, вважаю, що письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід оцінити критично, оскільки вони за своєю формою є бланками, зміст яких заздалегідь надрукований, окрім окремих відомостей, у тому числі щодо осіб, які зазначаються у них, а також дати, часу, місця зупинку транспортного засобу та результату алкотестеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд позбавлений можливості достовірно встановити факт дотримання вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, що ставить під сумнів дійсність його результату.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у Рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на положення ч. 1 ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, вважаю, що гарантії ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, також розповсюджуються на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказана позиція обумовлена тим, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 року, у справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005 року, у справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 року, вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи.

З урахуванням того, що дійсність доказів, зібраних працівниками поліції, щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає обєктивним сумнівам, що тлумачаться на його користь, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія ВХР № 497018 повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.