ун. № 759/6938/18
пр. № 3/759/3339/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм в "Нікатранс", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.04.2018 о 22 год. 30 хв., керував автомобілем «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухався по трасі Вінниця - Житомир на 258 км, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти протоколу про притягнення його за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що їхав з м. Вінниці, на посту патрульної поліції 258 км, його зупинили для перевірки документів, під час огляду документів запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження, оскільки вважав, шо в цьому немає ніякого сенсу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 268128 від 23.04.2018, який складений стосовно ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3; письмові пояснення свідків; рапорту працівника поліції та інших матеріалів справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо його ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, суддя критично ставиться до пояснень про невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінює їх як позицію захисту.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Л.Г. Косик