Провадження № 3/243/2831/2018
Справа № 243/9366/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інваліда ІІІ групи, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, б-р. КраматорськийАДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

27 вересня 2018 року в провадження Словянського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної від повільності ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, серія: АА № 660358, складеним відносно нього в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22 вересня 2018 року, за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що 22 вересня 2018 року, о 20 год. 20 хв., на перехресті вулиць Свободи та Челябінської м. Словянська Донецької області, ОСОБА_1 чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську УПП в Донецькій області капрала поліції ОСОБА_4 при виконанні ним службових обовязків, а саме: на неодноразову законну вимогу поліцейського залишитися на місці події шляхом обмеження пересування особи, відповідно до п. 6 ст. 37 ЗУ «Про національну поліцію», для зясування обставин справи, при цьому вів себе зухвало, намагався вдарити співробітників поліції, хапав поліцейських за формений одяг та висловлювався в їх бік нецензурною лайкою, за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного проступку не визнав, зазначивши, що 21 вересня 2018 року він разом з дружиною ОСОБА_5 відпочивав у кафе «Палермо» в м. Словянську Донецької області. Близько 24 год. 00 хв., його дружина поїхала, а він залишився. Після чого, він зі своїм другом ОСОБА_6 спілкувалися із його знайомими, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8. З ними також був ще один знайомий ОСОБА_6 - ОСОБА_9 з дружиною. Оскільки він був у стані сильного алкогольного спяніння та вже було пізно, вони вирішили їхати додому. Для чого, ОСОБА_6 визвав такси. У машину сів він та зазначені жінки, оскільки йому потрібно було у Краматорськ, а ім. до Дружковки. У машині він заснув, а прокинувся вже в Словянському відділі поліції, побитий, без верхнього одягу та коштів. Наполягає на тому, що будь-якого опору він не здійснював і яким чином він оказався побитим та без верхнього одягу він не може зрозуміти. Після перегляду відеозапису, повідомив, що памятає лише, що дійсно він начебто виходив з таксі, однак, також він памятає лише удар в обличчя і все.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_10, яка діє на підставі ордера, серія: АА №079844 (а.с. 23), в судому засіданні зазначила, що протокол був складений із порушеннями, до того ж із відеозапису незрозуміло, чому камера не була ввімкнена відразу, відеозапис не містить даних про те, що ОСОБА_1 поліцейський представився, повідомив, як повинен діяти ОСОБА_1, розяснив йому права, також з відео не видно, щоб було зафіксовано негативну поведінку її підзахисного. З відеозапису видно лише, що на ній зафіксовано боротьбу, крики, а потім тільки видно, що її підзахисний перебуває у наручниках, руки позаду, лежить и кричить, що йому боляче, також на обличчі видно тілесні ушкодження.

Допитана як свідок поліцейський роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську УПП в Донецькій області рядовий поліції ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що того вечора 22 вересня 2018 року, вона перебувала у складі екіпажу № 115 з поліцейським ОСОБА_4 Біля двох ночі на службовий планшет надійшов виклик від ОСОБА_7 про те, що в неї виник конфлікт зі знайомим в ході якого він її вдарив та вкрав гаманець. Прибувши за вказаною адресою на вул. Свободи в м. Словянськ, був виявлений ОСОБА_1 з яким перебували співробітники поліції іншого батальйону. У ОСОБА_1 на обличчі малися тілесні ушкодження, з рота текла кров. На ОСОБА_12 були одягнені брюки та чоботи, верхнього одягу вдягнено не було. Чи була футболка вона не памятає. Камери на форменому одязі свідок з напарником увімкнули при виході з автомобіля. Із ОСОБА_1 також перебувала дівчина вдягнена у рожеву сукню та босоніж. Дівчина перебувала у збудженому стані, та з нею спілкувались поліцейські іншого екіпажу, у звязку із чим вона не памятає про те, чи перебувала дівчина в стані алкогольного спяніння. Зазначила, що на ОСОБА_1 були вдягнені кайданки, оскільки він кидався на знайомих та поліцейських, намагався самостійно нанести собі тілесні ушкодження. Хто конкретно вдягав кайданки вона не памятає. В автомобіль ОСОБА_1 сідав з відділом моніторингу. Звав чоловіка який його побив та дівчину. Видимих тілесних ушкоджень в дівчини не було, однак вона стверджувала, що ОСОБА_1 вдарив її. Патрульними була викликана опергрупа, яка прибула через 7-10 хвилин після прибуття екіпажу свідка. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у відділенні поліції. В кабінеті де складався протокол, вона присутня не була.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський інспектор роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську УПП в Донецькій області капрала поліції ОСОБА_4 показав, що 22 вересня 2018 року він перебував у складі екіпажу № 115 з поліцейським ОСОБА_11 Гр. ОСОБА_7 було повідомлено про конфлікт. Прибувши на виклик на вул. Свободи в м. Словянськ, він бачив як ОСОБА_7 бігала та кричала, що її пограбували. Чоловік ОСОБА_1 з оголеним торсом почав штовхати його, та свідок застосував до нього кайданки. Потім підїхали інші екіпажі та доставили чоловіка у відділ поліції. ОСОБА_1 хапався за формений одяг свідка, однак на відео цього не видно. Коли вдягав кайданки, то ОСОБА_1 стояв, а він заводив йому руки за спину, йому при цьому допомагали інші поліцейські, хто саме не памятає. ОСОБА_1 розяснювались його права, однак він був пяний та йому важко було щось розяснити. Коли він прибув на місце пригоди, то там були й інші люди, які потім поїхали та їх особи не встановлювалися. У відділенні поліції свідком був складений протокол про адміністративне правопорушення. При складанні протоколу ОСОБА_1 також був присутній у відділенні поліції. Зазначив також, що ОСОБА_1 намагався вдаритися о бордюр. Кайданки з нього зняли у відділі поліції. Не памятає, можливо друзі ОСОБА_1 принесли йому одяг. Жінка на місці події викрикувала прохання захистити її, при цьому співробітники поліції просили її залишатися на місці та нікуди не йти. Перед тим як вдягнути кайданки була проведена поверхнева перевірка ОСОБА_1 Тілесних ушкоджень ОСОБА_1 а ні собі, а ні іншим не наніс. Свідком було здійснено повідомлення до центру безоплатної правової допомоги, дані про це він не фіксував. Про те, що ОСОБА_1 перебуває у відділі поліції було пізніше повідомлено його дружині. Кайданки із ОСОБА_1 були зняті через деякий час у відділі поліції. ОСОБА_1 головою розбив свідку ніс, у звязку із чим, чоловіка довелося покласти на землю. Зазначив, що руки ОСОБА_1 догори він не підіймав. В автомобіль ОСОБА_1 саджали співробітники відділу моніторингу. Свідок лежав між сидіннями. Жінка вказувала на ОСОБА_1, та останній кидався на неї. Клатч жінки лежав десь на землі. ОСОБА_7 відмовилась від своїх обвинувачень, а тому будь-які інші протоколи щодо ОСОБА_1 не складалися. Медичний огляд ОСОБА_1 не проводився, оскільки він відмовився від його проходження, що відображено в протоколі.

Згідно із поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, останній показав, що коли він близько 01 год. 00 хв. 22 вересня 2018 року, прибув у таксі на місце події, а саме на міст по вул. Свободи в м. Словянськ, та вийшов з автомобіля, то вже почало світати і він побачив ОСОБА_1 який був без сорочки, лежав обличчям до асфальту та його голову поліцейський коліном притискав до асфальту. ОСОБА_1 був у кайданках, на руках малися синці. Медична допомога йому не надавалась. Свідок був злегка пяний. В кафе вони святкували день народження свідка. Свідку подзвонила ОСОБА_7 та повідомила, що в неї з ОСОБА_1 виник конфлікт, але що то був за конфлікт він не зрозумів, чи він відбувся між ними, чи з кимось ще, йому невідомо. ОСОБА_1 просив зняти кайданки. Особливої агресії з боку ОСОБА_1 він не бачив. Всі питання задавалися у відділі поліції. Коли свідок приїхав у відділ поліції, то ОСОБА_1 перебував в тому ж стані, в якому він його бачив на мосту. ОСОБА_7 є неблизькою знайомою свідка. Коли вона дзвонила йому з тим, щоб повідомити про конфлікт, вона просила свідка терміново приїхати, казала, що там бійка. Що відбувалося в автомобілі таксі свідку невідомо. Свідок не бачив того, щоб ОСОБА_1 когось бив, чи щоб його хтось бив, а також не памятає, чи обшукувався ОСОБА_1. На мосту також був присутній таксист який привіз свідка. Освітлення на мосту було добре. Свідок посеред дороги знайшов золоту ладанку, яка належала Олегові. Не памятає точно, чи був присутній на місці водій таксі в якому їхав ОСОБА_1 та дві жінки, з якими він їхав, вважає, що їх вже не було.

Заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

В судовому засіданні встановлено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення Серія: АА № 660358, складеним уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, 22 вересня 2018 року о 20 год. 20 хв. на перехресті вулиць Свободи та Челябінської м. Словянськ Донецької області, ОСОБА_1 чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську УПП в Донецькій області капрала поліції ОСОБА_4 при виконанні ним службових обовязків, а саме: на неодноразову законну вимогу поліцейського залишитися на місці події шляхом обмеження пересування особи, відповідно до п. 6 ст. 37 ЗУ «Про національну поліцію», для зясування обставин справи, при цьому вів себе зухвало, намагався вдарити співробітників поліції, хапав поліцейських за формений одяг та висловлювався в їх бік нецензурною лайкою (а.с. 3). Від надання будь-яких пояснень в протоколі ОСОБА_1 відмовився, заяв та клопотань від нього не надійшло.

Згідно із протоколом про адміністративне затримання від 22 вересня 2018 року, серія: АА № 127713, 22 вересня 2018 року о 02 год. 50 хв., ОСОБА_1, у звязку із вчиненням ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, для складання адміністративних матеріалів був доставлений в приміщення Словянського відділу поліції, про що 22 вересня 2018 року о 04 год. 00 хв. було повідомлено його жінку за місцем проживання. При особистому огляді ОСОБА_1 в нього були виявлені садна голови, нижньої губи. Від невідкладної медичної допомоги ОСОБА_1 відмовився.

Згідно із рапортом поліцейського ОСОБА_4 від 22 вересня 2018 року, 22 вересня 2018 року о 01 год. 57 хв. надійшов виклик від ОСОБА_13 про те, що в неї, по вул. Свободи в м. Словянськ, виник конфлікт зі знайомим. Після прибуття за зазначеною адресою був виявлений гр.. ОСОБА_1 з ознаками алкогольного спяніння, та в якого були садна голови та тулуба. ОСОБА_1 одразу почав поводити себе зухвало, а саме: хапати поліцейського за одяг, намагався нанести йому тілесні ушкодження, а також висловлювався в його бік нецензурною лайкою. На підставі ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» до ОСОБА_1 був застосований спеціальний засіб кайданки, однак ОСОБА_1 продовжував спроби нанести тілесні ушкодження собі, у звязку із чим, до нього, відповідно до ст. 44 ЗУ «Про національну поліцію», було застосовано фізичну силу, а саме знерухомлено, для уникнення правопорушення. Тілесних ушкоджень співробітникам поліції ОСОБА_1 спричинено не було (а.с. 7).

В своєму рапорті від 22 вересня 2018 року, поліцейський роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську УПП в Донецькій області рядовий поліції ОСОБА_11 повідомила, що 22 вересня 2018 року, вона перебувала у складі екіпажу № 115 з поліцейським ОСОБА_4 Близько 01 год. 57 хв. на службовий планшет надійшов виклик від гр.ОСОБА_7 про те, що по вул. Свободи в м. Словянськ в неї виник конфлікт зі знайомим. Прибувши за вказаною адресою було виявлено гр. ОСОБА_1 котрий агресивно себе поводив та мав садна голови, тулуба обличчя. Він був одягнений в темно-сині джинси та червоні кросівки, та мав явні ознаки алкогольного спяніння. ОСОБА_1 одразу ж почав поводити себе зухвало, хапати поліцейського ОСОБА_4 за формений одяг, намагався нанести тілесні ушкодження та постійно висловлювався нецензурною лайкою. На підставі ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» до ОСОБА_1 був застосований спеціальний засіб кайданки, однак ОСОБА_1 продовжував спроби нанести тілесні ушкодження собі та оточуючим. Відповідно до ст. 44 ЗУ «Про національну поліцію», до нього, поліцейськими було застосовано фізичну силу, а саме знерухомлено, для припинення правопорушення. Велася відео фіксація правопорушення на камери № 70 та № 90. Тілесних ушкоджень співробітникам поліції ОСОБА_1 спричинено не було (а.с. 8).

Згідно із доданими до протоколу про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями свідка ОСОБА_14, від 22 вересня 2018 року, останні показав, що 22 вересня 2018 року, приблизно о 02 год. 00 хв. він зі своїм другом приїхав на міст по вул. Свободи в м. Словянськ, де перебував знайомий його друга на імя ОСОБА_14. В момент прибуття свідка, ОСОБА_14 перебував у нетверезому стані та на ньому були кайданки. Разом з ним були також співробітники поліції, які планували доставити його до Словянського відділення поліції. На прохання поліцейських ОСОБА_14 не реагував та їхати відмовлявся. Пізніше свідку стало відомо, що причиною став конфлікт ОСОБА_14 з невідомими свідку особами в автомобілі таксі (а.с. 9).

Згідно із доданими до протоколу про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 від 22 вересня 2018 року, він повідомив, що він прибув на місце затримання та побачив ОСОБА_14 який мав явні тілесні ушкодження на обличчі та руках. Олег був у кайданках, та поліцейські утримували його у позі лежачі, натиснувши коліном йому на голову. Пізніше, свідок утримував ОСОБА_14, який перебував у кайданках, для того, щоб він не впав на землю, всадивши його на обмежувач дороги. Після цього співробітники поліції насильно посадили ОСОБА_14 до машини та поїхали в невідомому свідку напрямку, зі слів до Словянського відділу поліції. Зазначив, що казані пояснення свідком надані у відділі поліції м. Словянськ, де разом з ним на той час перебував ОСОБА_14 в якого на обличчі та на руках багато саден та подряпин (а.с. 10).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до статті 252 КУпАП, за якою орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Частиною 1 ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію», кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються, зокрема, під час затримання особи; під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі. Згідно із ст. 44 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 185 КУпАП, визнаєтьсязлісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в даному випадку є саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

У судовому засіданні, як доказ вчинення правопорушення, був досліджений відеозапис з камер поліцейських закріплених на форменому одязі № 70 та № 90. З відеозапису видно, що спочатку відбувається незрозуміла метушня, схожа на боротьбу, після чого, протягом усього зафіксованого часу, ОСОБА_1 знаходиться на землі, головою вниз, при цьому, його обличчя було піднято, і видно, що він побитий, при цьому ОСОБА_1 перебуває в кайданках, та постійно просить їх зняти, тому що йому боляче, на що руки йому піднімають, завдаючи ще більшого болю. Момент коли на ОСОБА_1 було вдягнуто кайданки, та у звязку із чим до нього був застосований такий спеціальний засіб, відеозапис не містить. З представленого відеозапису видно, що фіксація того що відбувається розпочата вже тоді, коли ОСОБА_1 фактично знерухомлено. На прохання поліцейських сісти до автомобіля щоб поїхати у відділ поліції, ОСОБА_1 відповідає лише словесними відмовками, однак супротиву не чинить, та продовжує наполягати на тому, що йому боляче і просить зняти кайданки. Відеозапис не містить того, щоб ОСОБА_1 розяснювались права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи розяснення того, в чому саме полягало вчинене ним правопорушення у звязку із яким вин має бути доставлений до поліцейського відділку.

В наданих у судовому засіданні поясненнях, а також в письмових поясненнях доданих до протоколу про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_6 також пояснив, що прибув на місце пригоди вже тоді, коли ОСОБА_1 перебував у кайданках та фактично був знерухомлений співробітниками поліції. Особливої агресії з боку ОСОБА_1 він не бачив, як не бачив і того, щобОСОБА_1 когось бив, чи щоб його хтось бив.

В судовому засіданні встановлено, що на місці події окрім ОСОБА_1, ОСОБА_7, яка викликала поліцію, та свідка ОСОБА_6 були присутні також інші особи які могли бути свідками події та дати пояснення стосовно обставин справи, втім, особи присутніх поліцейськими встановлені не були, та пояснення були відібрані лише в свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_14, який на численні судові виклики в судове засідання так і не прибув.

ОСОБА_7, яка здійснила виклик поліції, також допитана не була, та її особу не встановлено. Судом було вжито всіх можливих заходів щодо встановлення особи ОСОБА_7, та її виклику у судове засідання, однак остання до суду не зявилася, повідомляючи лише по телефону, що вона зявиться.

Судом було також вжито заходів щодо встановлено іншого свідка ОСОБА_8, яка їхала у машині із ОСОБА_1, однак остання також до суду не зявилася.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні доказі не містять відомостей про те, в чому саме полягалазлісна непокора ОСОБА_1 законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, та в чому полягало таке розпорядження або вимога, яку ОСОБА_1 не виконав, що свідчить про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1, складу правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Суд зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до статті 252 КУпАП, за якою орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, окрім протоколу та рапортів поліцейських, та їх пояснень в судовому засідання, суду не представлено.

При цьому суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та самі лише пояснення поліцейських не можуть бути розцінені як беззаперечні докази вчинення адміністративного правопорушення та дотримання порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП. Сам лише опис адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, якому передує його належне фіксування.

Слід наголосити, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Фабула, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

В адміністративних справах встановлена презумпція вини суб'єкта владних повноважень. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати порушення прав, свобод чи інтересів особи. Обовязок субєкта владних повноважень довести правомірність свого рішення посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

В даному випадку, відповідно до статті 251 КУпАП, поліцейськими, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення та дотримання прав особи, мав бути наданий відеозапис правопорушення. Втім, досліджений у судовому засіданні відеозапис з камер закріплених на форменому одязі поліцейських не містить фіксації адміністративного правопорушення, та в чому саме полягала описана в протоколі та поясненнях поліцейських злісна непокора ОСОБА_1

Суд зазначає, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

В рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Виходячи з вказаних положень, суд приходить до висновку, що під час складання протоколу про адмінправопорушення, поліцейським в порушення вимог ст.. 256 КУпАП, не було з достатньою ретельністю встановлено, обставини, що передували його складанню. Зокрема, особа, яка викликала поліцію, фактично не була встановлена, оскільки її анкетні дані в різних документах пишуться по різному: Мішина(а.с11), ОСОБА_7(а.с.7-8), будь-які пояснення від неї відібрані не були, як видно із показань допитаних поліцейських та свідка ОСОБА_6, під час вказаний подій були ще інші сторонні люди, однак їх також не було допитано. Із відеозапису взагалі не видно, чи вчинявся опір, а лише наслідки застосування спеціальних засобів, до того ж видно, що порушник з явними тілесними ушкодженнями, однак звідки вони зявилися у порушника поліцейськими не встановлено, при цьому суд зазначає, що взагалі весь відеозапис свідчить про явну не співмірність застосованих до порушника методів подолання опору, якщо такий був.

За таких обставин, суд не може прийняти беззаперечно до уваги складений протокол та показання поліцейських, оскільки навіть з їх відеокамер не видно, чи було здійснено ОСОБА_1, отже відсутні будь-які джерела доказів, які б за своєю суттю могли б безсторонньо та беззаперечно підтвердити обставини, викладені у протоколі.

З наведеного слід дійти до висновку, що суду не представлено безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України, а тому суд будь-які сумніви трактує на користь особи, щодо якої складено адмінпротокол.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що обставини, вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, наведені в протоколі, серія: АА № 660358, складеному відносно нього 22 вересня 2018 рокуза ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, при цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст. 284 ч.1 п. 3 КУпАП у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 247 п.1, ст.284 ч.1 п.3, ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП- провадженням закрити, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до суду Донецького апеляційного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_15