Справа № 346/881/18
Провадження № 33/779/148/2018
Категорія ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, пенсіонера, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 04 лютого 2018 року приблизно о 21 год. в АДРЕСА_1 по місцю проживання вчинив конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4, в ході якого погрожував фізичною розправою, ображав нецензурними словами, чим вчинив домашнє насильство.

Не визнаючи своєї вини в адміністративному правопорушенні, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2018 року, у якій вважає, що суд першої інстанції, допускаючи неповноту та однобічність, неправильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що між ним та колишньою дружиною ОСОБА_3 і донькою ОСОБА_4 тривалий час існують неприязні відносини у зв'язку з наявністю між ним та ОСОБА_3 невирішеного цивільно-правового спору з приводу поділу спільного майна подружжя. Цивільна справа про поділ спільного майна за позовом ОСОБА_3 на даний момент знаходиться на розгляді Коломийського міськрайонного суду.

Вказує, що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово вчиняли конфлікти з ним, у зв'язку з чим він звів спілкування з ними до мінімуму.

На протязі 2017 року вони неодноразово зверталися в поліцію з приводу начебто вчинених ним фактів насильства в сім'ї, однак жодного разу до відповідальності він не притягався.

Вказує на те, що при розгляді даної справи суд першої інстанції, порушуючи його право на захист, не допустив до участі в розгляді його представника, фахівця в галузі права ОСОБА_5, хоча ним було подано довіреність на ведення справ в суді, якою передбачено право представляти його як особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що суд першої інстанції формально підійшов до вивчення обставин справи, не надав належної оцінки поясненням допитаних осіб, не допитав інших осіб, яким відомі обставини справи та порушив право на захист.

Просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду і закрити провадження в справі, потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 які вважали, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і просили залишити його без змін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Вказана норма закону, була прийнята з метою профілактики злочинів, що вчинюються на побутовому ґрунті, сприяння створенню дієвого механізму щодо забезпечення правових гарантій по охороні прав і законних інтересів членів сім'ї, стосовно яких здійснюються заходи з попередження насильства в сім'ї.

Таким чином, суб'єктом вказаного правопорушення може бути тільки особа, яка є членом сім'ї потерпілого.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як вбачається з протоколу ГП №395789 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_2 04.02.2018 року о 21 год. в АДРЕСА_1, вчинив сімейний конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4, під час якого словесно погрожував їй фізичною розправою, при цьому ображав нецензурними словами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 є колишньою дружиною правопорушника і шлюб між ними розірвано.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є колишнім чоловіком ОСОБА_3, вони розлучені, але продовжують проживати у їхньому спільному будинку, перебувають у неприязних стосунках. Ці факти підтверджуються наявними в справі поясненнями ОСОБА_3, яка вказує, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком (а.с.3), поясненнями ОСОБА_2, який вказує, що ОСОБА_3 є його колишньою дружиною (а.с. 6).

Однак, суд першої інстанції залишив ці обставини поза увагою, не дослідив характер взаємовідносин між особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілими, не встановив, чи дійсно ОСОБА_2 та потерпілі проживають однією сім'єю і чи може у даному випадку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності бути суб'єктом адміністративного правопорушення, у вчинені якого вона обвинувачується.

Допускаючи неповноту та односторонність, суд першої інстанції, прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що шлюб між ним та ОСОБА_3 був розірваний на підставі судового рішення Коломийського міськрайоннного суду від 23.03.2017 року у зв'язку з чим вони не проживають однією сім'єю. Між ним та колишньою дружиною ОСОБА_3 і донькою ОСОБА_4 тривалий час існують неприязні відносини у зв'язку з наявністю між ним та ОСОБА_3 невирішеного цивільно-правового спору з приводу поділу спільного майна подружжя. Цивільна справа про поділ спільного майна за позовом ОСОБА_3 на даний момент знаходиться на розгляді Коломийського міськрайонного суду. Вказує, що він змушений проживати разом з потерпілими, оскільки не має іншого житла. Звертає увагу на те, що дочка ОСОБА_4 після розірвання шлюбу зі своїм колишнім чоловіком проживає разом з ОСОБА_3, хоча зареєстрована за іншою адресою. Вказує, що потерпілі постійно навмисно створюють конфліктні ситуації намагаючись спровокувати його на неправомірні дії з метою подальшого притягнення до відповідальності. Вказує, що 04 лютого 2018 року фізичною розправою потерпілим не погрожував і не ображав їх нецензурними словами.

Зі змісту пояснень потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони дійсно не проживають однією сім'єю з ОСОБА_2, який постійно створює конфліктні ситуації, погрожує їм, висловлюється нецензурною лайкою на їх адресу.

Зокрема, ОСОБА_3 повністю підтвердила факт розірвання шлюбу на підставі рішення суду та те, що на даний час в провадженні суду знаходиться справа щодо розподілу спільного майна.

Зі змісту копії рішення Коломийського міськрайоннного суду від 23.03.2017 року вбачається шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний , оскільки між сторонами склались неможливі умови спільного проживання, вони не підтримували сімейних відносин і шлюб між ними носив лише формальний характер.

Таким чином сукупність досліджених обставин, свідчить про те, що ОСОБА_2 та потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не є членами однієї сім'ї, оскільки незважаючи на те, що внаслідок виниклих обставин змушені проживати разом, вони не пов'язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов'язків.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, вважаю, що ОСОБА_2 не може бути суб'єктом вищевказаного правопорушення, у зв'язку з чим необхідне закрити справу щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 287, 288, 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - скасувати та прийняти нову постанову.

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв

З оригіналом згідно. Суддя: О.П. Васильєв