Справа 350/231/18
Номер провадження 3/350/118/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року смт.Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії БД № 393737 від 28 січня 2018 року, ОСОБА_1 28 січня 2018 року о 05 годині 52 хвилин, в смт.Перегінське вул.Миру з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, порушення координації рухів. Пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою Alcotest Drager6810, або проїхати в медичний заклад відмовився (ухилився), чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1В свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, надав суду письмові пояснення в яких вказав, що в стані алкогольного спяніння не перебував, та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Працівники поліції не забезпечили йому присутності понятих. Те що він написав ніби-то про відмову на проходження огляду є неправдою. Його працівники поліції заставили так написати стверджуючи при цьому, що йому за це нічого не буде. Протокол йому не вручили. Просив дати оцінку відеоматеріалу, а саме що відеофіксація закінчується в той момент, коли працівник поліції сказав, що забезпечить йому присутність понятих.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2, 3 с.62 Конституції України , ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУаАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» також передбачено, що «огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, частинами першою - четвертою ст.130 КУпАП, наявність двох свідків є обов'язковою.

З протоколу серії БД № 393737 від 28 січня 2018 року вбачається, що свідком правопорушення був тільки один свідок - ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, який, як встановлено, є працівником поліції, тому суд не викликав цього свідка в судове засідання, оскільки пояснення цього свідка, не можуть бути використані судом, як доказ на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На доданому до матеріалів справи диску з відеозаписом, який здійснений поліцейським, будь-які факти, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, не зафіксовані, навпаки відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння вимагаючи при цьому присутності двох свідків. Вказаним клопотанням працівники поліції знехтували, чим порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Не спростовані матеріалами справи твердження ОСОБА_3 про те, що він написав пояснення про відмову на проходження огляду на вимогу працівника поліції, а не з власної волі, оскільки відеофіксація складання протоколу не велася, а закінчилася обіцянкою поліцейського запросити свідків правопорущення, що є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» якою передбачено, що фіксація правопорушення повинна вестися від початку і до кінця.

Не відповідає дійсності зазначення в протоколі тієї обставини, що водія відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки запис відеофіксації правопорушення підтверджує, що на момент спілкування ОСОБА_1В.з поліцейськими його автомобіль знаходився у власному гаражі.

Все вищевказане є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол складений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, тобто протокол не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП. Зазначені порушення при оформленні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ставлять під сумнів правильність та законність його складання.

На переконання суду, за наявності факту вчинення особою адміністративного правопорушення, в тому числі і в сфері порушення Правил дорожнього руху, інспектор, який склав вказаний протокол, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати всі докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення особи, але таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя :