Справа№464/1015/18
пр.№ 3/464/591/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., за участі захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 043767 від 21 лютого 2018 року ОСОБА_2 21 лютого 2018 року о 09.40 год. по вул.Антонича у м.Львові керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка розмова). Від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Драгер Алкотест» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи у суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому заперечив, подав письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Пояснив, що цього дня він знаходився на робочій зміні, а саме здійснював доставку питної води. Його зупинили працівники патрульної поліції, так як він не був пристебнутий ременем безпеки та не ввімкнув світлового покажчика повороту при здійснені маневру поворот ліворуч, у звязку із чим відносно нього була винесена працівниками патрульної поліції постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. В подальшому, з невідомих для нього причин, інспекторами поліції йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння. Однак, запідозривши працівників патрульної поліції в упередженому ставленні до нього, враховуючи, що з невідомих для нього причин, йому не надавали необхідні документи на Драгер», що підтверджують правомірність використання даного пристрою, які він просив предявити, а також те, що пакет, в якому знаходився «Драгер», був брудний, у звязку із чим у нього виникали сумніви у справності такого, а тому він відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак не заперечував щодо проходження такого у медичному закладі. Однак, знову ж таки, з невідомих для нього причин, працівники патрульної поліції запропонували йому проїхати у лікарню м.Пустомити для проходження обстеження на стан алкогольного спяніння, на що він висловив свою незгоду, мотивуючи тим, що в силу обєктивних причин, а саме через те, що він поспішає, так як у нього робоча зміна, він змушений здійснювати доставку питної води замовникам. В іншому випадку у нього на роботі будуть проблеми, однак вказав, що згідний проїхати на обстеження у будь-яку лікарню, яка такий огляд проводить, у м.Львові, що займе значно менше часу та він встигатиме здійснити доставку питної води згідно сформованого маршруту. Проте такі його пояснення до уваги інспекторами взяті не були та останніми відносно нього складено вищезазначений протокол. Крім цього, зазначив, що його пояснення, які написані у протоколі, були надиктовані патрульними. Крім цього, вказав, що не перебував у жодному із станів спяніння, що і викликало у нього сумнів в упередженому ставленні працівників патрульної поліції до нього. Крім цього, наголосив увагу на тому, що працівники патрульної поліції після всіх подій та після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не відсторонили його від керування транспортним засобом, а він далі поїхав у присутності останніх за кермом автомобіля по роботі. А тому просить суд провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, показання свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, приходжу до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі статтею 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Так, диспозиція ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. (ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Згідно з частинами 2, 3, 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляду проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічне передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до положень зазначених нормативних актів у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення (ч.3 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.7 р.І Інструкції). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.9 р.ІІ Інструкції).

Наказом Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації № 103 від 10.02.2017 „Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Наказ) визначено, що по місту Львову закладами охорони здоров'я, яким надане право проведення медичного огляду для виявлення у водіїв транспортних засобів вищевказаного стану, є Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова та Комунальна 8-а міська клінічна лікарня.

Виходячи із вищезазначених положень відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у Пустомитівській ЦРЛ Львівської області зумовлювало необхідність забезпечення працівниками поліції такого огляду у найближчому закладі охорони здоров'я м.Львова, так як вказані події мали місце у м.Львові по вул.Антонича, 3, і лише у разі відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності, від огляду у вказаному медичному закладі було б наявним складом діяння, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме такий порядок проходження медичного огляду встановлений ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, незважаючи на такі обставини, працівниками патрульної поліції не запропоновано належним чином та не забезпечено направлення ОСОБА_2 для проведення огляду на стан сп'яніння до найближчого закладу охорони здоров'я, що в свою чергу є підставами згідно ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення для визнання огляду недійсним. Крім цього, у матеріалах справи відсутній акт направлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності на огляд щодо визначення стану спяніння.

Вказане також узгоджується із даними в суді показаннями свідка ОСОБА_3, який знаходився у салоні автомобіля марки «Renault Kangoo» при даній події, який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4, який вказаний у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, пояснив, що він був зупинений працівниками патрульної поліції для того, щоб засвідчити, що особа, яка сидить у автомобілі, відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Однак останній мовчав та нічого працівникам патрульної поліції не відповідав, він принаймні цього не чув, а пояснення, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, були йому надиктовані працівниками патрульної поліції.

Підстав недовіряти показанням даних свідків не встановлено.

На неодноразові виклики свідка ОСОБА_5, який вказаний у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, для допиту у якості свідка, такий не зявлявся з невідомих для суду причин, тим самим не надавши пояснень суду щодо обставин даної події.

На неодноразові виклики працівників патрульної поліції, які оформлювали матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, для допиту їх у якості свідків, такі не зявлялися з невідомих для суду причин, тим самим не надавши пояснень суду щодо обставин даної події.

Згідно листа Упраіління патрульної поліції у Львівській області ДПП за підписом начальника ОСОБА_6, відеозапис події, яка мала місце 21.02.2018 відносно ОСОБА_2, відсутній. А тому суд не має можливості оглянути обставини даної події.

Крім цього, згідно ч.1 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники поліції, припускаючи, що є підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння, мали б відсторонити його від керування транспортним засобом, чого, як встановлено при розгляді справи та не вбачається із матеріалів справи, зроблено не було. А це є підставою в силу ч.5 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнанням огляду недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, не може бути єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, огляд ОСОБА_2 в силу ч.5 ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення на стан алкогольного спяніння є недійсним, а отже відсутня обєктивна сторона складу правопорушення, яке йому інкриміновано.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із п.1 ч.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, на підставі викладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності слід закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 266, 278, 280, 283-284, 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Б.Р. Мичка