Справа № 206/5369/18
Провадження № 3/206/1841/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

07.11.2018року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

16.09.2018 року о 15 год. 45 хв. в м. Дніпро по вул. Берсенівська, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. 622-53Ан, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідкі, чим порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 не з'явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знав, що відносно нього складено протокол, який направлено до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1, оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справ, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України, доведена повністю та підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а також поясненнями свідка ОСОБА_4, яка зазначила, що ОСОБА_1 16.09.2018 року о 15 год. 45 хв. в м. Дніпро по вул. Берсенівська керував т/з в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже враховуючи той факт, що ОСОБА_1 відповідно до довідки ДПП УПП в Дніпропетровській області не отримував посвідчення водія на права керування транспортними засобами, суд, обмежується накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного підлягає до стягнення з правопорушника 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ст. 283, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200 (десять тисяч двісті).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М. Грицаюк