АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/1708/2018 Постанова винесена суддею Новик В.П.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши клопотання

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Довжок Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, з вищоюосвітою, одруженого, маючого на утриманні доньку, 2006 р.н., працюючого першим заступником директора ДП «Сервіс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та закрито провадження у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді, 07 березня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 вчинив сімейну сварку відносно своєї дружини ОСОБА_4, в ході якої виражався нецензурною лайкою.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та закрив провадження в справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, а також винесеною з порушенням норм КУпАП, адже суд невірно встановив фактичні обставини та дав невірну оцінку наявним у справі доказам, просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що він не знав та не міг знати про існування рішення суду, оскільки повідомленим належним чином про судовий розгляд не був та в судовому засіданні участі не брав, а про оскаржувану постанову суду дізнався лише 11.04.2018 року в ході судового засідання при розгляді справи про розірвання шлюбу зі своєю дружиною, яка як доказ використовувала оскаржувану постанову, що відносно неї вчиняється психологічне насильство, та лише 16.04.2018 року він зміг ознайомитись зі змістом постанови та з матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив прийняти до розгляду його апеляційну скаргу, поновивши строк на її подачу. При цьому, ОСОБА_2 посилався на те, що,незважаючи на те, що про оскаржувану постанову суду він дізнався 11.04.2018 року в ході судового засідання при розгляді справи про розірвання шлюбу зі своєю дружиною, яка як доказ використовувала оскаржувану постанову, що відносно неї вчиняється психологічне насильство, копію постанови він зміг отримати лише 16.04.2018 року, оскільки перебував у робочому відрядженні, однак документів на підтвердження цих обставин у нього немає, але він зможе їх надати у наступне судове засідання.

Проте, в судове засідання 18 червня 2018 року ОСОБА_2 не з'явився, а натомість прибула його захисник ОСОБА_3, проте відповідних документів щодо перебування ОСОБА_2 у відрядженні суду надано не було.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження з вказаних в ньому підстав, зазначивши, що ОСОБА_2, дізнавшись 11.04.2018 року про оскаржувану постанову, у четвер звернувся до суду щодо отримання її копії, але оскільки це був неприйомний день, йому запропонували приїхати у п'ятницю. Проте, того дня він не зміг приїхати по роботі, а вже в понеділок 16.04.2018 року, приїхавши до суду, ознайомився зі справою та отримав копію постанови. Стосовно ж надання ОСОБА_2 документів про його відрядження, то він звертався до керівництва щодо надання наказу на відрядження, однак йому повідомили, що у нього було місцеве відрядження, тобто виїзд в межах 50 кілометрів, і наказ на таке відрядження не видається.

Крім того, захисник вказала й про те, що 11.04.2018 року у судовому засіданні під час розгляду справи про розлучення, їй та ОСОБА_2 було надано для ознайомлення копію оскаржуваної постанови суду, з якою вони ознайомились, сфотографувавши її, але для того щоб її оскаржити, їм потрібно було ще ознайомитись і з матеріалами справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Постанова судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_2 була винесена 29 червня 2017 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 подав лише 25 квітня 2018 року, згідно штампів вхідної кореспонденції суду (вх. №№ 20341, 20340), тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

При цьому, з пояснень ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду слідує, що про оскаржувану постанову суду ОСОБА_2 та захиснику стало відомо 11 квітня 2018 року у судовому засіданні під час розгляду справи про розлучення ОСОБА_2 з дружиною, яку їм було надано на ознайомлення.

Отже, зазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 та його захиснику вже 11 квітня 2018 року було відомо про прийняте судом рішення, за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про складання якого 16.05.2017 року ОСОБА_2 також був обізнаний, надавав у ньому свої пояснення та отримував його копію, як був обізнаний і про те, що справа буде розглядатися в Святошинському районному суді м. Києва, але ніяких заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження впродовж майже року не вживав.

При цьому, доводи ОСОБА_2, наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року.

Так, доводи ОСОБА_2 про несвоєчасність отримання копії постанови суду не можуть бути визнані достатнім обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_2 не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він, дізнавшись 11 квітня 2018 року про постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року, що ним не оспорюється і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, яка подана не в 10-денний строк навіть від цієї дати.

Інших доказів та доводів на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом не наведено.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.