Номер провадження 3/523/396/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2018 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянувши адміністративні матеріали відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: вул. Академіка Сахарова, б. 38, кв. 50,

- про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 124 КпАП України,-

Встановив:

19 липня 2016 року до Суворовського районного суду міста ОСОБА_2 із Управління патрульної поліції у м. Одесі надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30 червня 2016 року на вулиці Дніпропетровська дорога кут вулиці Висоцького в м. Одесі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 №075749 від 30 червня 2016 року ОСОБА_1 30.06.2016 року о 21 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по вулиці Дніпропетровська дорога кут вулиці Висоцького в м. Одесі, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, під час зміни напрямку руху, не впевнився що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Honda CBR 600», р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

21.04.2017 року, за клопотанням захисника ОСОБА_4 та представника потерпілого ОСОБА_2 судом призначено судову експертизу у справі, виконання якої доручено Одеському НДІСЕ.

12.03.2018 року судовим експертом Одеського НДІСЕ складено Висновок №18-130 судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин зіткнення м/ц Honda р.н. НОМЕР_3 та а/м Opel Astra р.н. НОМЕР_4, який направлено до суду разом з матеріалами справи.

Судовий експерт дійшов наступних висновків:

-Дії водія автомобіля НОМЕР_5 в умовах пригоди регламентувались вимогами п.10.1 ПДР України, згідно з яким, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Належним виконанням вимог п.10.1 ПДР України, водій автомобіля НОМЕР_5 мав технічну можливість запобігти зіткнення транспортних засобів (п. 4 та 5 Висновку №18-130).

-Дії водія мотоцикла НОМЕР_6 в умовах пригоди регламентувались вимогами п.12.3 ПДР України, згідно з яким необхідно було негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Водій мотоцикла НОМЕР_6 шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР України не мав технічної можливості запобігти зіткнення як при умові руху з допустимою швидкістю так і з фактичною швидкістю руху та дії водія мотоцикла НОМЕР_6 не знаходяться в причинному звязку з настанням ДТП. (п. 7 та 10 Висновку №18-130)

20.06.2018 року, ознайомившись з Висновком №18-130 судової автотехнічної експертизи ОСОБА_1 до канцелярії суду подано заяву, відповідно до якої, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провину в настанні дорожньо-транспортної пригоди визнає повністю та щиро кається, при цьому зазначає, що правопорушення скоїв не умисно.

Представник потерпілого ОСОБА_2 подав до канцелярії суду пояснення, за наслідками проведення судової експертизи, в яких просив ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що провина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, Висновком №18-130 судової автотехнічної експертизи, поясненнями потерпілого ОСОБА_3, поясненнями самого ОСОБА_1 та заявою про визнання ним вини та ін.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.

Відповідно до вказаного протоколу, порушення було скоєно 30 червня 2016 року, тобто на момент притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1, вже вичерпано 3-х місячний строк встановлений законодавством.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: 1)вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; 2)сплив встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

У науковій літературі під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми повязують настання певних юридичних наслідків. При цьому строк розглядається у двох формах існування: позитивній (коли юридичні наслідки повязуються із спливом строку) і негативній (коли юридичне значення має саме перебіг строку).

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений трьохмісячний строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, у наведеному випадку при визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує суб'єктивні та об'єктивні критерії. Використання обєктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, субєктивного з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу.

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець повязує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Аналогічні правові положення викладені у рішенні Конституційного Суду України від 10.02.2000 р. № 2-рп/2000, відповідно до якого органи влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Таке неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України, як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні 01.04.2008 р. № 4-рп/2008, не лише забезпечує реалізацію принципу поділу влади, але й є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у звязку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на зясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд вважає, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ч. 2 ст. 38, п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити вказане адміністративне провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити, в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскарженою до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя