Справа № 314/4570/18
Провадження № 3/314/1085/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, село Матвіївка, вулиця Українська, будинок 150, паспорт серії СВ № 313676 виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 27.08.2018 року, о 11-40 год., гр. ОСОБА_1, в місті Запоріжжя по вулиці Скворцова, 1-б, керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2, до суду не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У минулих судових засіданнях вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнали, просили суд закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши обставини справи та надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 076610 складеного 27.08.2018 року, громадянин ОСОБА_1, в місті Запоріжжя по вулиці Скворцова, 1-б, керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, але до суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, у звязку з чим, суд критично розцінює їх, оскільки пояснення були складені інспектором поліції, ідентичні за змістом одне одному.

Крім того, відеозапис правопорушення, який долучено до матеріалів справи, суд не може прийняти як доказ адміністративного правопорушення, оскільки поліцейським порушено порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, так як він починається з моменту, коли поліцейський пропонує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, після чого, складає адміністративний протокол та оголошує його порушнику. При цьому, порядок розгляду справи згідно п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі повинен розпочинатися з представлення поліцейського, який розглядає цю справу; поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів адміністративний матеріал не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобовязано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обовязкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: В.О. Кіяшко

26.11.2018