Справа № 466/8248/17 Головуючий у 1 інстанції: Шумська Н.Л.
Провадження № 33/783/121/18 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27.10.2017 року о 23:45 год. у м. Львові на перехресті вулиць Миколайчука-Лінкольна керував автомобілем «Alfa Romeo» н.з. RP 65119, з ознаками наркотичного спяніння: розширені зіниці очей, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння відмовився в встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 Владімер порушив п. 2.5 ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не перебував у стані наркотичного спяніння. Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено його право на захист, оскільки справа розглядалась у відсутності захисника. Акцентує увагу на тому, що працівникам поліції слід було забезпечити йому перекладача, оскільки він погано розмовляє українською мовою.

Заслухавши доводи скаржника та його захисника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З метою забезпечення належного права на захист судом апеляційної інстанції розглянуто справу з участю захисника ОСОБА_2, в присутності якого встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №082569 від 28.10.2017 року, поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, котрі підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані наркотичного спяніння вважаю таким, що не впливає на встановлення наявності чи відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки йому ставиться у вину відмова у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду, що є самостійною кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не заслуговують на увагу твердження скаржника про те, що він не розумів працівників поліції, оскільки погано володіє українською мовою, тому що такі спростовуються відеозаписом камер спостереження працівників поліції, згідно з яким останній відмовився від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі, оскільки поспішав в інше місце.

Зазначені обставини ОСОБА_1 підтвердив безпосередньо і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 15 січня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5