Справа№464/558/18
пр.№ 3/464/370/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

с.Домажир, Яворівський район, Львівська область,

не працює,

за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 051721 від 28 січня 2018 року ОСОБА_1 28 січня 2018 року о 00.20 год. у м.Львові по вул.Скрипника, 27 керував автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. ВС 0091 BT, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП.

При розгляді справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечив та пояснив, що 28 січня 2018 року о 00.20 год. у м.Львові по вул.Скрипника, 27 не керував транспортним засобом «Opel Astra», водієм був його знайомий на ім'я Петро, який утік з місця події. Просить провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. (ст. 251 КУАП).

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 28 січня 2018 року о 00.20 год. у м.Львові по вул.Скрипника, 27 за кермом транспортного засобу марки «Opel Astra», як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане також узгоджується із даними у суді показаннями свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були свідками, згідно протоколу, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, та будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, підтвердили, що не бачили як ОСОБА_1 керував автомобілем, так як були запрошені працівниками патрульної поліції у якості свідків на проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння, коли вже транспортний засіб не був у русі; крім цього, вказали, що ОСОБА_1 у їхній присутності зазначав працівникам патрульної поліції, що як водій він не буде проходити огляд на стан алкогольного спяніння, так як не керував транспортним засобом; підстав недовіряти показанням даних свідків не встановлено. Щодо показань свідка ОСОБА_4, інспектора патрульної поліції, то такий прямо не вказав на ОСОБА_1, як особу, яка керувала автомобілем, так як він прибув у той час, коли факту руху транспортного засобу вже не було; матеріали справи про адміністративне правопорушення оформили на ОСОБА_1, так як всі присутні вказували саме на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом, і тому сумнівів щодо водія транспортного засобу не було. Крім цього, з відеозапису події також не вбачається, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу у зазначеному у протоколі час та у зазначеному у протоколі місці.

Протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, не може бути єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки субєктом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є водій транспортного засобу, то за таких обставин, суддя приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУАП не доведена жодними доказами, а тому відсутній склад інкримінованого правопорушення.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином на підставі викладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.

Керуючись ст.ст. 9, п.1 ч.1 ст.247, 251, 283-284, 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Б.Р. Мичка