АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/1788/2018 Суддя у першій інстанції: Дячук С.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю захисника ОСОБА_7., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, неодруженого, зсередньою освітою, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_5, за малозначністю діяння, звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу щодо нього закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року винесену у справі № 759/3220/18, та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та повернути адміністративний матеріал до Управління патрульної поліції в Київській області для прийняття відповідного рішення згідно чинного законодавства України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що заявою від 02 квітня 2018 року він просив суд перенести засідання на іншу дату, пізніше, бо він навчається за кордоном і не міг 13.04.2018 року бути присутнім на засіданні суду, але йому було відмовлено.

Також апелянт зазначає, що в його письмових поясненнях, які були відібрані у нього поліцейськими на місці дорожньої-транспортної пригоди підтверджується юридичний факт відсутності його вини в порушенні п. 12.1, 2.3 (б) ПДР, адже підтверджують, що він рухався зі швидкістю до 80 км/год., що дозволено на даній ділянці дороги міжнародного значення М-06, Київ-Чоп, рухався прямо по своїй смузі і ніякі інші обставини крім вилетівшого з під бензовозу куска льоду та неочищеної від снігу дороги не могли змінити рух автомобіля прямо по своїй смузі. Автомобіль став некерованим через великий шар снігу, який випав напередодні вночі, який ніхто не прибирав до 09:45 24 лютого, часу коли сталася аварія, хоча сніг вже давно закінчив падати і часу для його прибирання було достатньо, і техніки для прибирання снігу по дорозі ніде на той час не було, вона з'явилася після 12 години того ж дня. Вважає, що це потрібно вважати не випадковістю, а бездіяльності та безвідповідальністю утримувача дороги М-06.

Крім того апелянт вказує, що висновки місцевого суду про те, що його вина підтверджується доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди є неправильним. Зокрема на схемі вказано місцеположення автомобіля вже після транспортної-пригоди і саме ці відомості в схемі ДТП не можуть відображати момент її виникнення.

Також апелянт подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови, обґрунтувавши його, тим, що він не мав можливості і не був присутній на засіданні Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року, та не був ознайомлений з даною постановою. Його законним представником ОСОБА_6 постанову було отримано 17 квітня 2018 року, на що є відповідний запис в канцелярії Святошинського районного суду м. Києва, тому строки апеляційної оскарження не були пропущенні.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року необхідно задовольнити, оскільки його пропущено з поважних причин, так як під час винесення постанови ОСОБА_5 не був присутній в судовому засіданні, матеріали справи не містять відомостей про безпосереднє отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_5 та направлення її судом, а те, що його представник отримав дану постанову 16.04.2018 року, не давало підстав для не направлення даної постанови ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_5 24 лютого 2018 року близько 09 год. 45 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, і рухаючись у Київській обл., автодорогою М-06 на 57 км 220 м в напрямку м. Житомир, в порушення вимог п.п. 12.1, 2.3 б ПДР, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металевий відбійник, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Приймаючи таке рішення, суд дослідив доводи ОСОБА_5, протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, та прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_5 вимог п. п. 2.3 «б», 12.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як убачається, з письмових пояснень ОСОБА_5 /а.с. 3/ 24 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. він керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla» з номерним знаком НОМЕР_1 рухався по автодорозі М06 Київ-Чоп в напрямку з м. Києва до м. Львів, в лівій смузі зі швидкістю приблизно 80 км/ год. в районі 57 - км з під фури, яка рухалась попереду з права, вилетів шматок льоду, який потрапив йому під переднє праве колесо. Внаслідок цього його автомобіль почало заносити в право. Після цього його автомобіль рухався некеровано та здійснив два зіткнення з відбійником, спочатку передньою частиною, а потім задньою, після чого зупинився на узбіччі. Під час ДТП в автомобілі знаходився один.

Також апеляційним судом переглянуто відеозапис з місця події, з якого убачається, що ОСОБА_5 рухаючись в лівій смузі, не справився з керуванням, та вчинив зіткнення з відбійником. З даного відеозапису не вбачається, що від попереду рухаючогось автомобіля-бензовоза відлетів лід до автомобіля ОСОБА_5, чим створив йому перешкоду.

З урахуванням даних схеми наслідків ДТП щодо розташування автомобіля, а також характеру й локалізації пошкоджень, суд вважає, що водій автомобіля «Toyota Corolla» з номерним знаком НОМЕР_1 не дотримався правил дорожнього руху, внаслідок чого і сталося зіткнення з відбійником.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що справа судом першої інстанції всупереч заяви ОСОБА_5 від 02 квітня 2018 року розглянув справу у його відсутність, слід зазначити наступне.

Як убачається із оскаржуваної постанови суд першої інстанції, розглянув його клопотання про відкладення судового розгляду та відмовив в його задоволенні, обґрунтувавши його тим, що вирішуючи питання про наявність підстав для відкладення слухання цієї справи, суд дотримується балансу інтересів між правами особи, яка притягається до відповідальності і з поважних причин не може прийняти участь в розгляді справи тривалий час (період навчання), та обов'язком суду у справах такої категорії дотриматися розумного строку їх розгляду, який обмежений 15 днями, а тому бере до уваги те, що справа перебуває в суді майже два місяці. ОСОБА_5 мав можливість подати до суду всі наявні в нього докази. У справі містяться його пояснення, відтак матеріали для прийняття рішення судом достатні, тому враховуючи строки передбачені ст. 277 КУпАП, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про відкладення, та провів судовий розгляд з дотриманням вимог закону.

Доводи апелянта про те, що висновки місцевого суду щодо доведеності його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП вважаю безпідставними, оскільки ОСОБА_5 погодився з схемою дорожньо- транспортної пригоди, підписавши її без будь яких зауважень.

Крім того дана схема відповідає вимогам розділу VIII. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАПІнструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Також протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5, складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, тому суд першої інстанції, обґрунтовано визнав схему ДТП та протокол про адміністративне правопорушення, в їх сукупності, допустимими доказами.

Доводи апелянта про те, щоавтомобіль став некерованим через великий шар снігу, який випав напередодні вночі і ніхто його не прибирав до 09:45 24 лютого 2018 року, тобто до моменту ДТП заслуговують на увагу та підтверджуються відео, яке було досліджено в Апеляційному суді під час апеляційного розгляду справи.

Однак суд апеляційної інстанції хоча і вважає, дані доводи слушними, проте вони не спростовують того, що ОСОБА_5 під час керування автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись автодорогою М-06 на 57 км 220 м в напрямку м. Житомир, повинен був врахував дану дорожню обстановку, вибрати безпечну швидкість руху, оскільки швидкість про яку зазначає апелянт, а саме 80 км/год. з якою він рухався, що є допустимою на даній проїжджій частині, проте, за даних погодних умов, які були під час даної дорожньої пригоди, вона не може вважатися безпечною.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є законними та обгрунтованими.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року, - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2018 року,- задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року, якою на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_5 за малозначністю діяння звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу щодо нього закрито, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич