Справа №359/1668/18
Провадження №3/359/825/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи, яка притягається до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда третьої групи, працюючого на посаді водія - механіка в ПП «Росана», зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, паспорт серії СК №590511, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, 09 липня 1997 року -

в с т а н о в и в:

24.02.2018 року о 21 год. 21 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Олександрівська, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest» № 6820 у присутності двох свідків. Результат тесту позитивний і становить 1,92 проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти його водійських прав, оскільки є інвалідом третьої групи, працює на посаді водія - механіка в ПП «Росана» з 2002 року і це його основне джерело доходу. Також зазначив, що має на утриманні хвору матір, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка погано ходить ногами. В підтвердження цього надав суду характеристику з місця роботи, яка знаходиться в матеріалах справи.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 071054 (а.с.2), з яким особа, яка притягається до відповідальності ознайомлений та який ним власноручно підписано, даними роздруківки алкотестера "Драгер 6820" прилад № ARНК-0130, тест № 557, відповідно до якого проба на алкоголь позитивна і становить 1,92 ‰ (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2018 року (а.с.5), розпискою написаною гр. ОСОБА_2 (а.с.6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3О, ОСОБА_4 (а.с.7-8), які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 пройшов тест на визначення стану алкогольного спяніння та рапортом поліцейського роти № 2 сержанта поліції ОСОБА_5 (а.с.9).

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у керуванні транспортним засобом особою водієм в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні йому виду та розміру стягнення суддя враховує те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому адміністративному правопорушенні. Ця обставина помякшує його відповідальність.

Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як розяснив Європейський суд з прав людини, втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватись з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Для визначення такої пропорційності Суд у черговий раз зробив висновок, що «позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більш того, будь-яке втручання у право власності обовязково повинно відповідати принципу пропорційності…«справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини…необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний та надмірний тягар» (рішення у справах «Брумареску проти Румунії» та «Трегубенко проти України»).

Встановлено, що відповідно до довідки сер. КИО-І №229825, ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, більше того робота правопорушника повязана безпосередньо з автомобілем, що підтверджується характеристикою директора МПП «Росана» від 07.03.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 працює на посаді водія з 2002 р. В 2015 році був переведений на посаду водій-механік. Встиг себе зарекомендувати як справжній професіонал, відданий і люблячий свою справу. Він завжди старанно і вчасно виконує свої посадові обовязки. У ОСОБА_1 фактично є єдиним годувальником в родині, на його утриманні перебуває його хвора матір, автомобіль використовується ним у робочих цілях, а тому являється основним джерелом існування. Аналіз цих обставин свідчить про те, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його сімю єдиного джерела утримання. В такому випадку правопорушник та його сімя зазнають непропорційний та надмірний тягар. Ця обставина буде свідчити про недотримання справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Також, суддя враховує, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність останнього не встановлено.

Так, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим.

З огляду на це суддя дійшов до переконання, що на ОСОБА_1 належить накласти адміністративне стягнення у виді штрафу. Підстави для застосування до нього такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами відсутні.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 23, 33, 34, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, паспорт серії СК №590511, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, 09 липня 1997 року), у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., який слід стягнути на користь держави України (р/р № 001, МФО: 821018, код за , одержувач коштів Київська область/м. Київ/21081300) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, паспорт серії СК №590511, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, 09 липня 1997 року), на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, отримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу *;101;) судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк