РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/256/18
Провадження № 3/327/137/2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2018 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Антіпова Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) солдата військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
В С Т А Н О В И В :
Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби ОСОБА_1 без поважних причин, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби, 19.05.2018 року, самовільно залишив табір військової частини НОМЕР_1 в смт. Розівка, в умовах особливого періоду, був затриманий на блокпосту № 5 поблизу м. Маріуполь та доставлений до військової комендатури м. Маріуполь. 20.05.2018 року, після чого солдат ОСОБА_1 був доставлений до базового табору військової частини. Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді водія майстра ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , тобто будучи військовослужбовцем, 19.05.2018 року самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, був відсутнім на військовій службі з 19.05.2018 року по 20.05.2018 року, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути матеріали справи відносно нього без його участі, винним себе визнає (а.с. 15).

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи щодо нього, подав заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, суд доходить висновку про можливість розгляду справи по суті у відсутність правопорушника.

Перевіривши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб а також самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення № 3 від 22.05.2018 року, складеним командиром в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (а.с 4,5); актом проведення службового розслідування від 29.05.2018 року (а.с. 7,8); рапортом начальника ТКП військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 20.05.2018 року (а.с. 9); письмовим поясненням та заявою правопорушника ОСОБА_1 від 21.05.2018 року (а.с. 10,15); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 11,12).

Із встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , при зазначених вище обставинах, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені під час судового засідання.

З огляду на вказане, дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення наведеного вище правопорушення, при цьому вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до останнього, суд виходить з того, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та не оспорював фактичні обставини справи, є військовослужбовцем, пом`якшуючи чи обтяжуючи його відповідальність обставини відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у вигляді штрафу у мінімальному його розмірі, оскільки саме такий вид та розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статями 23, 33, 40-1, ч. 4 ст. 172-11, 221, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави, в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривен 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т.А. Антіпова