Провадження № 3/582/348/18
Справа № 582/1250/18
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Петен Я.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий водієм СТОВ «Дружба-Нова», -

за ч. 1 ст. 139 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2018 року інспектором ВБДР УПП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол серії БД №443303 про те, що 21.09.2018 о 09 год. 00 хв. в Недригайлівському районі на а/д Р-61 96 км 400 м водій ОСОБА_1 перед виїздом не перевірив технічно-справний стан автомобіля ГАЗ-3309 н.з. СВ4264ВМ, внаслідок чого у автомобіля відірвалося заднє колесо та пошкодило асфальтне покриття а/д Р-61, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «а», 2.3 «є».

У судове засідання належним чином повідомлений ОСОБА_1 не зявився, повістки направлялись судом рекомендованою кореспонденцією за адресою реєстрації його місця проживання. Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів отримання ОСОБА_1 судових повісток, обізнаність його про розгляд справи, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя, відповідно до ст. 268 КУпАП, вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_1

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, доходжу наступного висновку.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України) .

Виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них (п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП) .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП) .

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення серії БД №443303 від 21.09.2018 (а.с.1), акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.09.2018 (а.с.2), та фотознімки (а.с.3-5).

В п. 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року встановлено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139 КУпАП, до нього необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

Форма акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі є додатком до "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", та передбачає, що його складання має відбуватися за участі представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

Разом з тим, зміст акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.09.2018 року свідчить про те, що обстеження проводилось без присутності представника відповідного підрозділу з експлуатації доріг (вулиць).

При цьому, докази на підтвердження того, що представник попереджався про проведення огляду 21.09.2018, в матеріалах справи відсутні, а також відсутні докази, що вказаний акт направлявся до відома підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання обстежених ділянок дороги. Також в Акті обстеження не зазначено в який спосіб та за допомогою яких саме вимірювальних засобів проводилися заміри розміру пошкоджень дороги, що в цілому ставить під сумнів достовірність зазначених в акті відомостей. Схема в матеріалах справи, яка повинна бути додана до Акту або ж відображена в ньому, відсутня.

Крім того, з фотознімків, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, неможливо встановити коли саме відбувалась подія та її учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 р.) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з'ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ст. 284 КУпАП).

Таким чином, оскільки в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного прямого доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, не доведена.

У зв'язку з відсутністю у справі доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 139 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_4