Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/471/18
провадження № 3/650/182/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Великоолександрівського відділення Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 253348 від 08.02.2018 року в якому зазначено, що 07.02.2018 року близько 21-50 год, ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив сварку відносно своєї дружини ОСОБА_2 тобто насильство в сімї, а саме умисні дії психологічного характеру під час яких облаяв її грубою нецензурною лайкою та внаслідок чого останній могла бути заподіяна шкода психічному здоровю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив, що він 07.02.2018 року не вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_2 сварки зазначив, що в той день навпаки лише дружина висловлювалась в його адресу нецензурною лайкою.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, виходячи з такого.

ОСОБА_1 в судовому засідання надав пояснення, які узгоджуються з його письмовими поясненнями в матеріалах справи і які вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Суд встановив, що в матеріалах справи наявні пояснення, які як спростовують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП так і пояснення потерпілої, які вказують на вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення.

Разом з тим в матеріалах справи окрім пояснень ОСОБА_1 ОСОБА_2, які суперечать одні одним відсутні будь які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відсутність в матеріалах справи доказів, які б беззаперечно вказували на вину ОСОБА_1 не дає права суду це питання зясовувати, адже в такому випадку суду перебиратиме на себе функції службової особи покликаної збирати такі докази, а отже порушуватиме вимогу щодо неупередженості суду.

Позиція ОСОБА_1 є послідовою, оскільки він із самого початку заперечував свою вину, про що зазначив у протоколі, а співробітниками поліції, які не були свідками події, не було вжито заходів для отримання додаткових доказів на підтвердження вини ОСОБА_1

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обовязковими до виконання державною Україна.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення є недостатніми для визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, що при судовому розгляді справи не може бути виправлене, оскільки суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі належить закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст. 284 ч.1 п.3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 247 п.1, ст. 284 ч.1 п.3, ст. 294 КпАП України, керуючись ст.ст. 247 ч.1, п.1, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 253348 складеного 08.02.2018 року - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги особою, щодо якої її винесено 29.04.2018 року.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено до Апеляційного суду Херсонської області через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: О.О. Сікора