33/775/154/2018(м)
264/1169/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі Свіягіна І.М.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 березня 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каіри Горловського району Херсонської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗСУ, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

в с т а н о в и л а :

згідно постанови судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 01 січня 2018 року о 13 годині 20 хвилин був зупинений працівниками поліції за керування автомобілем «ВАЗ 21099» державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння рук), що згідно п.п.2,3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.2,3 вище зазначеної Інструкції порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного засобу «Драгер» або медичного огляду, від яких він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, винести нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що справа розглянута за його відсутністю хоча він надав заяву про відкладення справи, у зв`язку зі знаходженням у відрядженні до 05 квітня 2018 року.

Також, зауважує, що 01 лютого 2018 року він знаходися в своєму автомобілі в абсолютно тверезому стані. Працівники поліції зупинили його без будь-яких причин та вимагали пройти контроль на вживання алкоголю за допомогою приладу «Драгер», на який не надали відповідний сертифікат. При цьому, з боку працівників поліції чинився тиск.

При цьому, свідки весь час знаходилися в поліцейському автомобілі та при ньому нічого не підписували.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, призначеної на 22 березня 2018 року. 19 березня 2018 року від нього надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відрядженням до 05 квітня 2018 року. Однак, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв її до уваги, оскільки жодних підтверджень знаходження у відрядженні правопорушник ОСОБА_1 суду не надав, таким чином, не підтвердив факт поважності неявки до суду.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя про те, що у суду не було підстав для відкладення розгляду справи.

Таким чином, вважаю, що суддя дотримався вимог ст.268 КУпАП України.

Крім того, суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особою, яка протягом року вже притягувалась до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.130 КУпАП.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР №080021 від 01 січня 2018 року, в якому правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9-10), в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відеозаписом. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджуються між собою А тому доводи апелянта про відсутність події та складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

З відеозапису, якій міститься на технічному носії, переглянутому в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкоголю 31 грудня 2017 року та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, в присутності двох свідків.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу, спростовуються рапортом, який міститься в матеріалах справи (а.с.11), згідно з яким, 01 січня 2018 року екіпажем 103 було отримано виклик на службовий планшет з повідомленням про порушення правил дорожнього руху автомобілем «ВАЗ 21099» бежевого кольору, яким керує водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Прибувши на місце, працівниками поліції було виявлено транспортний засіб «ВАЗ 21099» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Сам факт відмови від проведення тесту за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України.

Також, судом правильно взято до уваги, що постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 12 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області І.М. Свіягіна