Справа № 721/171/18
Провадження №3/713/357/18
ПОСТАНОВА

іменем України

17.05.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суду Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., за участю секретаря Мірчева О.І., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка поступила із апеляційного суду Чернівецької області у порядку зміни підсудності відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП-), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, за ст.185-10 ч.2, ст.204-1 ч.2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 13 березня 2018 року о 14-45 год. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», спільно із громадянином, матеріали якого виділені в окреме провадження, на напрямку 676 прикордонного знаку, на відстані 100 метрів від лінії державного кордону, на території Селятинської сільської ради, Путильського району Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Селятин», за спробу перетину державного кордону України із ОСОБА_3, та зворотньо поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, з метою незаконного переміщення тютюнових виробів поза митним контролем, вчинене групою осіб, чим порушив ст.9, 12 Закону України "Про державний кордон України" та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.204-1 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_2, 13 березня 2018 року о 14-45 год. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», спільно із громадянином, матеріали якого виділені в окреме провадження, на напрямку 676 прикордонного знаку, на відстані 100 метрів від лінії державного кордону, на території Селятинської сільської ради, Путильського району Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Селятин», вчинив злісну непокору законній вимозі представника Державної Прикордонної служби України, а саме, не зважаючи на неодноразові законні вимоги предявити документи, що посвідчують особу, вдався до втечі, в ході переслідування, незважаючи на неодноразові законні вимоги зупинитись та предявити документи, що посвідчують особу не реагував та продовжував втечу, вчинене групою осіб. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185-10 ч.2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, зазначив, що 13 березня 2018 року домовився з хлопцями щоб вони допомогли зробити пліт біля будинку. Зранку біля 09-00 год. прийшли ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з якими випили каву та приступили до роботи. Ближче до обіду у них закінчились матеріали, і вони вирішили поїхати у ліс заготовити матеріали, на його підводі з кіньми. З ОСОБА_4 приїхавши в ліс, почали заготовляти колики. В цей час підбігли шість хлопців, одягнуті у воєнну форму, заломили руки та запитали, що він тут робить. Він пояснив, що здійснює заготівлю для плоту, поцікавився причини його затримання, однак хлопці не взяли це до уваги, затримавши його посадили у автомобіль та відвезли на заставу. При цьому казали, що він перетнув державний кордон з ОСОБА_3, переміщував сигарети. На що він пояснював їм, що нічого не знає про сигарети, та казав, що при собі має документи, які показав працівникам прикордонної служби. На заставі забрали документи та телефон, причин затримання не пояснювали. Через деякий час побачив, що привезли його знайомого ОСОБА_4 Зазначив, що опір працівникам прикордонної служби не чинив, не втікав, державний кордон не перетинав, від кордону знаходився за 400-500 метрів. Протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався, від підпису він не відмовлявся. Паспорт, який у нього був при собі, вилучили і після того як його випустили, віддали.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.185-10 ч.2, 204-1 ч.2 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу вказаних правопорушень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 13.03.2018 року разом з ОСОБА_5, ОСОБА_4 прийшли до ОСОБА_2 для того щоб допомогти біля будинку, робили паркан. Працювали до обіду, пообідали, в звязку з тим, що невистачило матеріалу ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 взявши коней, поїхали у зруб заготовити матеріали, а вони залишились вдома працювати. Пройшло декілька годин, дзвонили до хлопців, але не могли додзвонитись. Через деякий час вибігла дружина ОСОБА_2 ОСОБА_7 переживала, плакала та повідомила, що їй зателефонували та повідомили, що ОСОБА_2 затримали прикордонники. Вони разом з ОСОБА_5 пішли у село подивитись де хлопці та де коні. Як їхати в сторону Шурдена, зустріли прикордонників, поцікавились де хлопці, однак прикордонники почали їм хамити, не відповідали. Після чого вони забрали коней та поїхали додому. Зазначив, що прикордонники їм не представлялись, були озброєні, у автомобілі прикордонників не бачили хлопців. Від зрубу до кордону є значна відстань. Лінія кордону проходить повз дорогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що є дружиною ОСОБА_2 13.03.2018 року о 09-00 год. до них прийшли ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, для того щоб допомогти чоловіку зробити огорожу. Вона подала їм каву, після чого вони пішли працювати. В обідній час вона пригостила їх обідом, після чого ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 поїхали в зруб, бо у них закінчились матеріали, і вони поїхали на підводі з кіньми. Через деякий час, оскільки чоловіка не було довгий час, почали переживати, вона почала дзвонити до чоловіка однак він не піднімав слухавки. Через деякий час їй зателефонував чоловік та повідомив, що його затримали працівники прикордонної служби. Зазначила, що чоловік завжди при собі має документи, що посвідчують його особу, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, працює кочегаром у дошкільному закладі. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхали у село для того щоб забрати коні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що 13.03.2018 року з ОСОБА_6, ОСОБА_4 прийшли до ОСОБА_2 для того щоб допомогти біля будинку, робили паркан, оскільки за день до цього до нього зателефонував ОСОБА_2 та попросив, щоб вони прийшли. Прийшовши до будинку ОСОБА_2, випили каву та приступили до роботи. Ближче до обіду у них закінчились матеріали, пообідавши, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поїхали у зруб заготовити матеріали, а він разом з ОСОБА_6 залишився біля будинку, продовжували роботи. Через годину вибігла ОСОБА_7 та повідомила, що їй зателефонували та сказали, що хлопців затримали. Він разом з ОСОБА_6 поїхали у село на машині щоб дізнатись про хлопців та забрати коні. Приїхали, була воєнна машина, прикордонники, в яких вони поцікавились де хлопці, на що прикордонники пояснили, що хлопців затримали за спробу перетину кордону. Вони з прикордонниками поспорили і поїхали забрати коней. Через деякий час після цього розмовляв із ОСОБА_2, останній сказав, що їх затримали за перетин кордону, а вони були на відстані 500,00 метрів від кордону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що 13.03.2018 року о 09-00 год. з ОСОБА_6, ОСОБА_5 прийшли до ОСОБА_2 для того щоб допомогти біля будинку, робили паркан, та приступили до роботи. Ближче до обіду у них закінчились матеріали, вони пообідали і поїхали на підводі з кіньми у ліс в сторону «Руської» заготовити матеріали. У лісі він пішов трішки дальше, а ОСОБА_2 збирав колики. Приїхали працівники прикордонної служби, офіцерський склад, затримали його, повалили на землю. Працівники прикордонної служби не представлялись, сказали що він перетинав кордон. Він надав їм копію паспорту, яку йому повернули. Його повезли на заставу окремо, а ОСОБА_2 окремо. На заставу його було доставлено біля 15-00 год., де він перебував до 18-00, 19-00 год. Йому не представлявся прикордонник, який з ним розмовляв, протокол у його присутності не складався, від підпису він у присутності сторонніх осіб не відмовлявся.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що на час складання протоколу тимчасово виконував обовязки начальника відділу прикордонної служби «Селятин». 13.03.2018 року в обідній час від прикордонного наряду, який виконував обовязки по охороні державного кордону надійшла доповідь від чергового підрозділу про те, що група осіб (6 чоловік), з пакунками чорного кольору, схожі на пакунки якими переміщують тютюнові вироби рухаються по напрямку 676 прикордонного знаку. Він як в.о. начальника відділу прикордонної служби «Селятин» викликав групу реагування, в склад якої він також входив та на автомобілі поїхали. У звязку з тим, що відстань від прикордонного відділу до 676 прикордонного знаку є віддалена, коли вони прибули, то ОСОБА_9 з іншою особою вже повертались без пакунків, оскільки вони передали їх громадянам ОСОБА_3. Був проведений службовий розгляд з якого встановлено, що громадяни ОСОБА_3 пішли з пакунками. В ході проведення розшукових заходів був затриманий ОСОБА_2, який був поміщений в автомобіль та доставлений до прикордонної служби, де відносно ОСОБА_2 було складено протокол за ст.204-1 ч.2 КУпАП та ст.185-10 ч.2 КУпАП, оскільки на вимогу прикордонників зупинитись, ОСОБА_2 вдавався до втечі, були застосовані спецзасоби, зброя для того, щоб їх затримати. До них також приїхали жителі села, які намагались відбити у них хлопців, одного хлопця вони забрали. При цьому нанесли йому тілесні ушкодження, моральних, матеріальних збитків. Ним написана заява до поліції, з приводу даних дій, відкрито кримінальне провадження, де ОСОБА_2 проходить свідком. Безпосередньо на прикордонній службі відносно ОСОБА_2 було складено протоколи, про їх зміст йому було повідомлено та від підпису ОСОБА_2 відмовився, оскільки не визнавав себе винним. В звязку з чим були залучені свідки, які є військовослужбовцями, які не є у його підпорядкуванні. Понятих з цивільних осіб не залучались, оскільки їх відношення до державної прикордонної служби є неприйнятним, негативно відносяться до прикордонників, жодний з мешканців села, не засвідчує правопорушення свого односельчанина, недбало ставляться до охорони державного кордону. Свідками ОСОБА_2 є особи, які проходять у кримінальному провадженні є зацікавленими особами, а саме ОСОБА_5 та ще один громадянин, прізвище якого не памятає. Є визначена прикордонна смуга, в межах сільської ради, та прикордонний район, який знаходиться у районі. Вказане правопорушення було вчинено у межах прикордонної смуги. У даній ситуації встиг зафіксувати ОСОБА_5, які приїхали за 5 хв. після затримання, відносно ОСОБА_2 не було зафіксовано фотофіксацією, оскільки здійснювались заходи по затриманню. Прикордонний наряд складався з 16-ти чоловік, які виконували функції по затриманні порушників. На місці вчинення перетину було складено схему, яка долучена до протоколу. До матеріалів кримінального провадження долучено фотокартки, де зафіксовано порушення сітки державного кордону та світлофіксація. Коли надійшло повідомлення щодо незаконного перетину кордону, то порушники рухались в сторону Руська-Селятин від державного кордону, коли побачили автомобіль та працівників прикордонної служби, почали тікати. На вимогу стояти не зупинились, в звязку з чим було застосовано спецзасіб, постріл у повітря до іншого порушника. До громадянина ОСОБА_2 зброя не застосовувалась, оскільки йому не було куди тікати, бо з усіх сторін його оточували прикордонні наряди. ОСОБА_2 при складанні протоколу розяснювались права. Зазначив, що при затриманні ОСОБА_2 не було гужового транспорту. Дана місцевість не дозволяє використовувати гужовий транспорт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що працює начальником відділу організації повсякденної діяльності штабу Чопського прикордонного загону. 13.03.2018 року його покликав ОСОБА_8 у кабінет першого заступника, оскільки ОСОБА_2 відмовлявся від підпису у протоколі. У службовому приміщенні побачив громадянина ОСОБА_2, який відмовився від підпису у протоколах про адміністративне правопорушення та від дачі пояснень. Протоколи були складені за ст.204-1 ч.2 КУпАП та ст.185-10 ч.2 КУпАП. Він засвідчив відмову від підпису ОСОБА_2, відносно інших осіб не залучався. Він у підпорядкуванні Чернівецького прикордонного загону та не є у підпорядкуванні начальника прикордонного загону «Селятин». ОСОБА_2 відмовлявся від підпису, при цьому нічого не повідомляв. Йому відомо, що у підрозділ було доставлено двоє осіб. Обставини затримання ОСОБА_2 йому не відомо. Частково він заходив, коли складався протокол, однак всю процедуру складання не бачив. У його присутності ОСОБА_8 пропонував ОСОБА_2 отримати протокол, однак він відмовився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що працює начальником відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Селятин». У службовому приміщенні у кабінеті першого заступника ОСОБА_2, який відмовився від підпису у протоколах про адміністративне правопорушення та від дачі пояснень. Протоколи були складені за ст.204-1 ч.2 КУпАП та ст.185-10 ч.2 КУпАП. Він засвідчив відмову від підпису ОСОБА_2, відносно інших осіб не залучався. Про обставини порушень йому стало відомо безпосередньо під час того, як ОСОБА_2 ознайомлювали з протоколами про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185-10 ч.2, 204-1 ч.2 КУпАП, в звязку з чим за скоєне він повинен нести відповідальність.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №194402 від 13.03.2018 року, протоколом про адміністративне затримання від 13.03.2018 року, протоколом особистого огляду від 13.03.2018 року, рапортом, схемою затримання ОСОБА_2 від 13.03.2018 року, протоколом прикордонно-представницької зустрічі спільної перевірки від 13.03.2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №194400 від 13.03.2018 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цілій лінії, які визначають межі території України суші, вод, надр, повітряного простору.

У відповідності до статті 23 Закону України «Про державний кордон України» у контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в'їзду, тимчасового перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб…

Відповідно до п.1 Положення "Про прикордонний режим", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147, визначено, що цим положенням встановлюється система режимних заходів у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які регламентують відповідно до законодавства правила вїзду, тимчасового перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб…

Згідно підпункту 3 пункту 2 Положення "Про прикордонний режим", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147 прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. До прикордонної смуги не включаються населенні пункти і місця масового відпочинку населення.

Відповідно до п.5 вказаного Положення, контроль за додержанням прикордонного режиму у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснює Державна прикордонна служба у взаємодії з органами Національної поліції.

Відповідно до п.6 вказаного Положення, особи, винні у порушенні прикордонного режиму, несуть адміністративну або іншу відповідальність згідно із законодавством.

Протоколами серії ЗхРУ №194402 від 13.03.2018 року та ЗхРУ №194400 від 13.03.2018 року, зафіксовано, що громадянин ОСОБА_2, 13 березня 2018 року о 14-45 год. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування», на напрямку 676 прикордонного знаку, на відстані 100 метрів від лінії державного кордону, на території Селятинської сільської ради, Путильського району Чернівецької області, за спробу перетину державного кордону України із ОСОБА_3, та зворотньо поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб та вчинив злісну непокору законній вимозі представника Державної Прикордонної служби України, а саме, не зважаючи на неодноразові законні вимоги предявити документи, що посвідчують особу, вдався до втечі, в ході переслідування, незважаючи на неодноразові законні вимоги зупинитись та предявити документи, що посвідчують особу не реагував та продовжував втечу, вчинене групою осіб.

З рапорту інспектора прикордонної служби 2 категорії дозиметрист ВПС «Селятин» старший сержант ОСОБА_12 вбачається, що в період з 11-00 год. 13.03.2018 року до 18-00 год. 13.03.2018 року виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «ПС» шляхом спостереження за місцевості в межах 676-681 прикордонних знаків. Близько 13-45 год. на відстані 250 метрів від п/н на лінії державного кордону, за загороджувальним парканом, напрямок 676 прикордонного знаку, на території ТОТГ Селятин, Путильського району Чернівецької області, спостерігав рух шести осіб з пакунками через державний кордон. Особисто здійснив доповідь старшому зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби «Селятин».

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №898 від 18.09.2013 року вбачається наступне: Щодо кожного факту вчинення адміністративного правопорушення, протидію якому відповідно до статті 222-1, абзацу двадцять третього пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби, протягом трьох годин з моменту його виявлення прикордонним нарядом складається протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1).Протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) складається у двох примірниках на спеціальному бланку, який містить серію та номер, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Якщо правопорушення вчинено кількома особами, протоколи складаються на кожну особу окремо. Усі реквізити протоколу заповнюються державною мовою розбірливим почерком. Не допускається заповнення протоколу олівцем та закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після підписання протоколу особою, стосовно якої він складений. Здійснені в протоколі виправлення в обовязковому порядку засвідчуються підписом особи, стосовно якої його складено. У протоколі зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; посилання на пункт (статтю) нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, ініціали та місце проживання свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Бланк протоколу має номер та серію. Уповноважена посадова особа зобовязана розяснити особі, стосовно якої складається протокол, її права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі, яка засвідчується підписом зазначеної особи.

Відповідно до п.п.3.6 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №898 від 18.09.2013 року вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які викладаються в протоколі і засвідчуються її підписом. Письмові пояснення можуть додаватися до протоколу окремо, про що робиться відповідний запис у протоколі. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надати письмові пояснення про це робиться відповідний запис у протоколі.

Відповідно до п.п.3.8 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №898 від 18.09.2013 року вбачається , що протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, потерпілими (за їх наявності). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис на останній сторінці протоколу, який засвідчує своїм підписом та підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, де може викласти мотиви своєї відмови від його підписання чи отримання. Пояснення та зауваження додаються до протоколу.

Таким чином, з урахуванням місця виявлення ОСОБА_2, повноважень працівників Державної прикордонної служби України, під час виконання ними службових обов'язків, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185-10 ч.2, 204-1 ч.2 КУпАП. При складанні протоколів про адміністративні правопорушення ЗхРУ №194402 від 13.03.2018 року та ЗхРУ №194400 від 13.03.2018 року відносно ОСОБА_2, т.в.о. начальника відділу прикордонної служби «Селятин» майором ОСОБА_8 дотримано правила оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС України від 18.09.2013 року №898, були залучені свідки, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від пояснень та підпису у протоколі, які на думку суду, не є зацікавленими особами по справі, оскільки не знаходяться у підпорядкуванні безпосередньо начальника прикордонної служби «Селятин», про що повідомили в судовому засіданні.

Суд критично відноситься до показів ОСОБА_2, свідка ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, оскільки вказані свідки є зацікавленими особами по справі, друзями ОСОБА_2, брали участь у злісній непокорі прикордонному наряду, а ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_2

Як встановлено в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 був затриманий одночасно із ОСОБА_2, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, проходять свідками по кримінальному провадженні по факту нанесення тілесних ушкоджень прикордонному наряду, який здійснював затримання ОСОБА_2 13.03.2018 року.

Інших доказів, які б спростували обставини, які засвідчені в протоколах про адміністративні правопорушення суду не надано.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_2 є склад адміністративних правопорушень передбачених ст.185-10 ч.2 КУпАП та ст.204-1 ч.2 КУпАП, які виразилися у вчиненні групою осіб злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону та у перетинанні групою осіб Державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через Державний кордон України.

Статтею 36 ч.2 КУпАП встановлено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185-10 ч.2, 204-1 ч.2 КУпАП доведена, стягнення у виді штрафу необхідно накласти в межах санкції передбаченої ст.204-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (редакції ст.ст.185-10 ч.2, 204-1 ч.2 КУпАП на час вчинення адміністративних правопорушень).

При призначенні стягнення Суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь вини, помякшуючі та обтяжуючі його відповідальність обставини. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому, з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 352,40 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі та керуючись ст.ст.36 ч.2, 40-1, 185-10 ч.2, 204-1 ч.2, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, Суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185-10 ч.2, 204-1 ч.2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400,00 (Три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 (Триста пятдесят дві) гривні 40 (Сорок) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич