АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, щодо якої провадження закрито, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, яка містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 2 листопада 2017 року, якою провадження щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює на посаді заступника голови правління ПАТ «Державний ощадний банк України», проживає: АДРЕСА_1,

за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладенням адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2, обіймаючи посаду заступника голови правління ПАТ «Державний ощадний банк України», 13 липня 2017 року, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, діючи умисно всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме адвокатом ОСОБА_4 на адресу ПАТ «Державний ощадний банк України» було направлено адвокатський запит № М/05/04 від 5 липня 2017 року про надання інформації, який відповідав вимогам ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме до запиту були долучені нотаріально засвідчена копія довіреності, копія ордеру про надання правової допомоги та копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю. Разом з цим, запит не стосувався надання консультацій чи роз'яснень положень законодавства, запитом не витребовувалась інформація з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. 13 липня 2017 року ОСОБА_2 листом № 1/5- 17/1095/3/2017-00/с від 13 липня 2017 року було відмовлено адвокату ОСОБА_4 в наданні запитуваної ним інформації, оскільки до адвокатського запиту не було долучено письмовий дозвіл ОСОБА_5 на розкриття інформації, що становить банківську таємницю.

Суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі, оскільки згідно фактичних обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, мали місце 13 липня 2017 року, а на день розгляду справи в суді сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого рішення.

З посиланням на норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» захисник зазначає, що ОСОБА_2 дійшов до висновку про відмову у наданні запитуваної інформації згідно адвокатського запиту адвоката ОСОБА_6, оскільки у наданому пакеті документів відсутній письмовий дозвіл фізичної особи ОСОБА_5 на розкриття інформації, яка становить банківську таємницю.

Також, апелянт зазначає, що, прийнявши відповідь ОСОБА_2 як неправомірну, адвокат ОСОБА_4 звернувся до Ради адвокатів міста Києва з приводу складення протоколу про адміністративну відповідальність за фактом відмови у наданні інформації на адвокатський запит. Так, під час розгляду матеріалів в Раді адвокатів міста Києва 14 вересня 2017 року ОСОБА_2 надав на ім'я Голови ОСОБА_8 обґрунтовані письмові пояснення в порядку ст. 268 КУпАП, де було зазначено, що відмова у наданні відповіді на адвокатський запит була надана з дотриманням норм чинного законодавства, а отже в діях заступника голови правління ПАТ «Ощадбанк» відсутній склад адміністративного правопорушення.

Проте, як вказує захисник в апеляційній скарзі, не зважаючи на норми Закону України «Про банки та банківську діяльність» 14 вересня 2017 року член Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_9 склав протокол про адміністративне правопорушення та в подальшому його було направлено до Печерського районного суду м. Києва з додатками до нього, а згідно з матеріалами справи до протоколу були приєднані документи, які до адвокатського запиту ОСОБА_4 під час звернення не були приєднані.

Також захисник звертає увагу суду на аркуш справи «26» «Заява про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю» від ОСОБА_5, яка згідно до опису додатків до адвокатського запиту не зазначена, та під час звернення до ПАТ «Ощадбанк» не була надана, а тому адвокатом ОСОБА_4 під час надання пояснень суду було повідомлено неправдиву інформацію, а суд, в свою чергу, не дослідивши докази по справі в повному обсязі, прийняв необґрунтоване та незаконне рішення.

Крім того апелянт наголошує, що у справі міститься документ «Висновок щодо повідомлення адвоката ОСОБА_4 вх.115-ап від 7 серпня 2017 року про відмову у наданні інформації на адвокатський запит», який є сумнівним, оскільки підпис члена Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_9 відсутній та зазначено слово «підпис» олівцем, на що суд також не звернув уваги та не дав оцінки у своєму рішенні.

Адвокат ОСОБА_4, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань до апеляційного суду подавав, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає можливим проводити апеляційний розгляд за відсутності адвоката ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, дослідивши наявні у справі докази та додатково долучені в суді апеляційної інстанції в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню, з таких підстав.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винуватою у його вчиненні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається із адміністративної справи відносно ОСОБА_2, ці вимоги закону суддею не дотримано.

Згідно ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до матеріалів справи адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на підставі Договору про надання правової допомоги на адресу Голови Правління АТ «Ощадбанк» надіслано запит від 5 липня 2017 року, в якому адвокат, серед іншого, просив надати деталізацію стосовно транзакції, сума якої була дебітована з рахунку, належного ОСОБА_5 (ас. 15-17).

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У ст. 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлений вичерпний перелік осіб, яким банки мають право розкривати та надавати інформацію, яка містить банківську таємницю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 даного закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками:1) на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи.

Листом від 13 липня 2017 року за підписом заступника голови Правління ОСОБА_2 в наданні інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_4 було відмовлено з посиланням на те, що в наданому пакеті документів відсутній письмовий дозвіл фізичної особи ОСОБА_5 на розкриття банківської таємниці відповідно до законодавства, що є підставою для відмови.

При цьому в листі, з посиланням на ст.. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказано порядок надання такої інформації, а саме, що що письмовий дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, власником якої є такий клієнт, має бути підписаний цією особою, тобто клієнтом, який у свою чергу має бути засвідчений підписом керівника банку або нотаріально (ас. 21-22).

Як вбачається з додатків, долучених до адвокатського запиту, серед інших документів, були долучені копія заяви ОСОБА_5 від 10 травня 2017 року про повернення незаконно списаних грошових коштів, копія заяви ОСОБА_5 про надання деталізації проведених транзакцій, довіреність на представлення інтересів ОСОБА_5 без номеру від 6 лютого 2017 року, в якій не вказано про те, що клієнт надав дозвіл адвокату представляти його інтереси в АТ «Ощадбанк» щодо отримання інформації про рух коштів та стан відкритого на ім'я клієнта поточного рахунку.(ас. 15-17).

Отже, апеляційний суд вважає, що відмова в наданні інформації по адвокатському запиту захисника ОСОБА_4 від 5 липня 2017 року є правомірною, оскільки адвокатом до адвокатського запиту не долучено жодного документу, підписаного ОСОБА_5 та посвідченого у встановленому законом порядку, про розкриття адвокату ОСОБА_4 інформації, що містить банківську таємницю, власником якої є саме ОСОБА_5

Викладені в протоколі відомості про те, що запитом не витребовувалась інформація з обмеженим доступом і копії документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (ас. 2), а також висновок щодо повідомлення адвоката ОСОБА_4 про відмову у наданні інформації на адвокатський запит, в якому зазначено про те,що адвокатом ОСОБА_4 до запиту долучено нотаріально завірену копію довіреності, а також заяву ОСОБА_5 про розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю, від 13 травня 2017 року (ас. 10-11), не ґрунтуються на сукупності доказів, наявних у справі, а, навпаки, спростовуються ними.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову і закрити провадження у справі.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 2 листопада 2017 року, якою провадження у справі за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.. 38 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва