Справа№464/5864/18
пр.№ 3/464/2475/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

прож. АДРЕСА_1 не працює,

за ч. 1 ст. 130 КУАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 11 жовтня 2018 року о 00.28 год. на пр.Червоної Калини, 85а в м.Львові, керував автомобілем марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою технічного пристрою «Драгер», результат - 0.44 ‰, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні порушення не визнав та пояснив, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, оскільки в цей день взагалі не вживав алкогольні напої. Після проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Драгер» не погодився з його результатами, тому вирішив самостійно пройти огляд у медичному закладі. Долучив до матеріалів справи копію результату № 2151 від 11.10.2018 Токсикологічної лабораторії Клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги, відповідно до якого він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Окрім цього, пояснив, що йому після висловлення незгоди із показниками технічного пристрою «Драгер», працівниками патрульної поліції не було запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУАП).

Відповідно до ст.280 КУАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУАП).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення ним правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 211477 від 11 жовтня 2018 року, що відповідає вимогам ст.256 КУАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- результатом тестування технічного пристрою «Драгер» від 11 жовтня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (0.44‰);

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.10.2018, у якому в графі «з результатом згоден» наявний підпис ОСОБА_1 із зазначенням тексту - з результатами тільки «Драгера» ознайомлений;

- письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного пристрою «Драгер»;

- відеозаписом з місця події, яка мала місце 11 жовтня 2018 року, оглянутим в суді та відповідно до якого ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції після висловлення незгоди із показниками технічного пристрою «Драгер», було декілька разів роз"яснено право пройти огляд у медичному закладі, а він відмовився.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами), не встановлено.

З урахуванням наведених доказів, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а ПДР України та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст.130 КУАП кваліфіковані вірно, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Доводи ОСОБА_1 в суді щодо неперебування в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується відповідним результатом, долученим до матеріалів справи, спростовуються з огляду на таке.

Порядок огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння та відмови від його проходження передбачений ст. 266 КУАП та підзаконними нормативно - правовими актами.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 266 КУАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. При цьому огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Не приймаю до уваги як належний доказ щодо неперебування правопорушника в стані алкогольного сп'яніння, долучений ОСОБА_1 результат №2151 від 11.10.2018 Токсикологічної лабораторії Клінічної лікарні Швидкої медичної допомоги, оскільки такий огляд проводився по спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а саме через 12 годин - "з 12 год. по 15 год.".

Отже, невизнання порушником своєї вини жодним чином не підтверджене, спростовується вищенаведеним і розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене. Особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч.1 ст.130 КУАП та вини у цьому ОСОБА_1, суддя не має підстав сумніватися в їх достатності та достовірності.

Згідно із ч.1 ст.130 КУАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У ч.2 ст.33 КУАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст.130 КУАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Отже на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього у відповідності до ст.40-1 КУАП з правопорушника слід стягнути 352,40 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській обл./м.Львів/21081300, р/р 0001, банк: ГУ ДКСУ у Львівській обл., , ЗКПО 21081300 (призначення платежу), МФО (код банку) 825014; (у порядку виконавчого провадження: стягував Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 0001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 820019; (у порядку виконавчого провадження: стягував Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у п'ятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.В.Тімченко