Єдиний унікальний номер 229/1224/18 Номер провадження 33/775/217/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року місто Бахмут

Суддя Апеляційного суду Донецької області Круподеря Д.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Штукіна В.А. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 352 гривні 40 копійок -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до постанови суду, 02 квітня 2018 року о 00 год 50хв в м.Дружківка, по вул. Енгельса, біля будинку №12 водій ОСОБА_1 керував автомобілем HONDA ACCORD з державним номерним знаком НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та продуття алкотестера «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постановою судді Дружківського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та підлягає скасуванню. В обґрунтування вказує, що суд невірно вказав фактичні обставини справи, оскільки він дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, але транспортним засобом не керував. Вважає, що протокол складено з порушенням вимог КУпАП. Зазначає, що порушено порядку встановлений законом проходження медичного огляду з метою встановлення алкогольного сп'яніння. Також, вказує що йому не були роз'ясненні його права. Просить постанову скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтримав доводи апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Він пояснив, що проїжджав по вулиці Енгельса у районі парка та його зупинили працівники поліції які попрохали його бути свідком. Він бачив, що на узбіччі стояв замкнутий автомобіль з вимкнутим двигуном, поруч стояв ОСОБА_1 В його присутності ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та продуття алкотестера, відмовився давати письмові пояснення та підписувати протокол.

Також у суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Він пояснив, що ОСОБА_1 ставить свою машину біля будівельної фірми, яка знаходиться у відстані 100 метрів від будинку. У вечорі він разом з ОСОБА_1 вживав спиртні напої та коли разом вийшли з будинку викликали таксі й підішли до автомобілю дістати цигарки. Після того як вони докурили, він сів у таксі та поїхав. Коли він від'їхав на 50 - 100 метрів то побачив, як до ОСОБА_1 під'їхала машина працівників поліції, він не надав цьому значенню та поїхав далі до дому. ОСОБА_4 зазначив, що у той день ОСОБА_1 не сідав за кермо та не керував автомобілем.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Штукіна В.А., свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про обставини скоєння адміністративного правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що було порушено право на захист ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу без його участі безпідставні. Оскільки він про дату, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 водій ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначалась дата, час та місце розгляду справи в суді але йому ця дата була повідомлена у їх присутності.

Матеріали справи не містять заяв, клопотань або інших відомостей від ОСОБА_1 про повідомлення суду першої інстанції причини його неявки, або неможливість прибуття до зали суду.

Так, за приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Таким чином, вважаю, що суддя суду першої інстанції мав всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 і ним забезпечено дотримання його права, передбаченого ст. 268 КпАП України, а саме на розгляд справи у його присутності.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог судом першої інстанції при постановленні постанови дотримано не було.

Так ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що дійсно він вживав алкогольні напої, однак автомобілем при обставинах зазначених у протоколі, не керував.

Разом з тим в своїй постанові суд першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_1 та доведення факту керування ним транспортним засобом послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 015971 від 02.04.2018 року, письмові поясненнями свідка ОСОБА_6 та письмові поясненнями свідка ОСОБА_3 Належним чином не перевіривши вказані докази.

За змістом правових норм, передбачених п.п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, ч. 1 ст. 130 КпАП України, до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов'язковою часиною складу зазначеного правопорушення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було встановлено, що поліцейськими не було зафіксовано факту руху автомобіля HONDA ACCORD з державним номерним знаком НОМЕР_1, за допомогою технічних засобів, а з письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не вбачається, що вони бачили факт руху автомобіля HONDA ACCORD.

Свідок ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції підтвердив, що не бачив факту руху автомобіля HONDA ACCORD, та вказав, що коли його зупинили то він бачив на узбіччі стоячий, замкнутий автомобіль з вимкнутим двигуном, поруч з яким стояв ОСОБА_1

Натомість свідок ОСОБА_4, який дав пояснення у суді апеляційної інстанції вказав, що ОСОБА_1 у той день не сідав за кермо та не керував автомобілем.

Свідок поліцейський ОСОБА_7 який склав протокол про адміністративне правопорушення, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не допитаний судом першої інстанції, а також не з`явився з цією метою і на виклик до апеляційного суду, надавши заяву про неможливість прибути до зали суду через довготривале відрядження у Запорізьку область м.Бердянськ.

Оскільки суд позбавлений можливості з забезпеченням розумних строків розгляду апеляційної скарги правопорушника, здійснення адміністративного провадження з додержанням принципу верховенства права безпосередньо допитати свідка ОСОБА_7, показання якого малиб можливість на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки HONDA ACCORD з державним номерним знаком НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог пункту 2.9а Правил дорожнього рухута вчиненні тим самим адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Так, відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову і закрити провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 19 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: