Провадження № 33/779/134/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю. Д.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 222070 від 07 грудня 2017 року ОСОБА_2 07 грудня 2017 року близько 00 год. 20 хв. по вул. Галицькій, 145, в м. Івано-Франківськ керував автомобілем Mercedes-Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер алкотест 6810 ARCD-0210 в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху і допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Мотивує такі вимоги тим, що про прийняте суддею рішення дізнався тільки 02 березня 2018 року. 21 лютого 2018 року не був присутній при розгляді даної справи, оскільки перебував на лікарняному, про що повідомляв суд першої інстанції. Вказує, що з цих причин у нього не було законодавчо визначеного 10-ти денного терміну на виготовлення і подання обґрунтованої апеляційної скарги на постанову судді, а тому вважає, що ним з поважних причин пропущений строк на апеляційне оскарження. З постановою судді не погоджується, оскільки така, на його думку, прийнята без повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а також є недоведеними ті обставини, які визнані судом встановленими. Вважає її незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові зазначено про використання поліцейськими приладу Драгер алкотест 6810 ARCD-0210 та Драгер ALKOTESTER 6810, в той час як у протоколі зазначено про використання приладу Драгер алкотест 6810 ARCD-0219, в поясненнях свідка ОСОБА_4 взагалі не зазначено про використання приладу «Драгер», в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено про Драгер алкотест 6810 ARCЕ-0219. Вказує, що суддя не розібрався, який саме прилад був використаний поліцейським. Посилається на те, що огляд його на стан сп'яніння було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, тому висновки його вважаються недійсними. Також вказує на те, що йому не було запропоновано поліцейськими поїхати до закладу охорони здоров'я для проведення медичного огляду на стан сп'яніння. Посилається на порушення ст. 268 КУпАП, оскільки від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи 21 лютого 2018 року через хворобу. Звертає увагу, що під час складення протоколу поліцейським не забезпечено йому права скористатися правовою допомогою адвоката, йому не роз'яснено його прав. Зазначає, що незважаючи на запис у протоколі, який йому сказали здійснити поліцейські, з показаннями приладу Драгер він не був згідний, про визнання саме таких його показів він не зазначив свою згоду.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник ОСОБА_3, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КК України. Повідомили, що жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки апелянт не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, копію постанови у визначений ст. 285 КУпАП триденний строк після її винесення вручено чи надіслано йому не було, відповідно, не було йому відомо як про результати розгляду справи, так і про порядок та строки оскарження рішення судді, тобто строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущено з поважних причин, а вирішуючи апеляційну скаргу по суті доходжу висновку, що в її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

ОСОБА_2 стверджує, що у судді суду першої інстанції не було підстав розглядати справу без його участі 21 лютого 2018 року, оскільки він подав клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу. Зазначає, що допущено порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, суд першої інстанції прийняв рішення по справі 21 лютого 2018 року у відсутність ОСОБА_2, навівши відповідні мотиви можливості провести розгляд справи без його участі.

При цьому, апелянт був своєчасно сповіщений про місце та час розгляду справи та подав клопотання про його відкладення у зв'язку з станом здоров'я.

В той час, на підтвердження зазначеної у клопотанні обставини, жодних документів закладу охорони здоров'я ним долучено не було, у зв'язку з чим у судді суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про поважність причин неявки ОСОБА_2 в судове засідання 21 лютого 2017 року.

Також, долучена до апеляційної скарги ксерокопія довідки № 804 Галицької центральної районної лікарні від 19 лютого 2018 року про те, що з цього дня ОСОБА_2 перебуває на лікуванні в терапевтичному відділенні, діагноз - еритиматозно вогнищева гастродуоденопатія, не може бути доказом на підтвердження такого стану здоров'я, що унеможливлював явку ОСОБА_2 в судове засідання 21 лютого 2018 року.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Враховуючи наведене, вважаю, що судом забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_2, передбачених ст. 268 КпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутності, не призвело до їх порушення, з огляду на встановлену під час апеляційного перегляду процесуальну поведінку особи, що притягається до відповідальності, під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2017 року серії БР № 222070 (а.с. 1), роздруківкою тесту № 2434 (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 4,5), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому Управлінням патрульної поліції в м. Івано-Франківську компакт-диску «DVD-R» (а.с. 8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2017 року серії БР № 222070 (а.с. 1), ОСОБА_2 07 грудня 2017 року о 00 год. 20 хв. по вул. Галицькій, 145, в м. Івано-Франківську керував автомобілем Mercedes-Benz Vito, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер алкотест 6810 ARCD-0219 в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноруч зазначив: « Перепрошую за порушення, порушив у зв'язку з тим, що потрібно було доставити людей до місця призначення».

При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин ОСОБА_2 надавав працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ним зазначено під примусом.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 4 УПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції Типусяк О.Я., підписаний ним та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_2 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Квитанція тестування на алкоголь до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_2, проведеного за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810 ARCE 0219, - 0,73 проміле, час проведення тесту 07 грудня 2017 року 00 год. 27 хв. (а.с. 2). Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_2

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, за допомогою Драгер Алкотест 6810 ARCE 0219. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 0,73 проміле. З результатами ОСОБА_2 згоден, про що свідчить його власноручний підпис. Свідки огляду: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Акт склав інспектор роти № 4 УПП в м. Івано-Франківськ лейтенант поліції Типусяк О.Я.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 07 грудня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4, 5), вбачається, що вони 07 грудня 2017 року о 00 год. 27 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 145, були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків. В їх присутності водій ОСОБА_2 погодився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», що вони засвідчують своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 222070. Результат тесту показав 0, 73 проміле.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків немає, пояснення засвідчені їхніми власноручними підписами.

Також, до матеріалів справи долучений Управлінням патрульної поліції в м. Івано-Франківську компакт-диск «DVD-R» з відеозаписами, на яких відображено безсторонньо зафіксовані нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) інспекторів патрульної поліції обставини події, а саме дії як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і працівників поліції щодо дотримання ними порядку проведення огляду на стан сп'яніння, складення протоколу.

З переглянутих під час апеляційного розгляду відеозаписів вбачається наступне:

з відеофайлу - як працівник поліції підходить до зупиненого автомобіля, водію зазначає причину зупинки, з'ясовує про справність транспортного засобу, як йому пропонують пред'явити документи, процес пред'явлення документів, як на запитання про вживання алкоголю водій заперечує та погоджується на пропозицію пройти огляд, як поліцейський повідомляє про застосування приладу «Драгер», звертає увагу водію на наявну ознаку алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, як водій пояснює, що вживав алкоголь раніше - зранку, як поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а також як пояснює, що у разі незгоди, огляд може бути проведений в медичному закладі, процес залучення свідків, як водій проходить тест на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу в присутності двох свідків, оголошення результатів тесту - 0,7 проміле, як поліцейський пояснює водію, що у разі його незгоди з результатами, огляд може бути проведений в лікарні, як водій пояснює, що нікуди їхати не треба;

з відеофайлу - як поліцейський повідомляє водію, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, та роз'яснює особі права згідно ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України, з'ясовує деякі дані відносно особи;

з відеофайлу - процес оформлення документів, ознайомлення водія з протоколом, та те, як він зазначав пояснення, як він ознайомлювався з іншими документами, процес заповнення заяви про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС - повідомлення, як він отримує копію протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, як його повідомляють про те, що в нього вилучають посвідчення водія.

Так, ОСОБА_2 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП. Апелянт підтверджує, що цей факт мав місце, та що його працівники поліції зупинили.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, як зазначено у акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, що узгоджується з даними, на які вказують відомості, що вбачаються з відеозаписів, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Апелянт не наводить жодних заперечень щодо виявлених ознак алкогольного сп'яніння та щодо законності підстав вважати працівнику поліції, що з огляду на них ОСОБА_2 перебуває в такому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджують, що ОСОБА_2 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та висловив свою згоду з його результатами, тому поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи, зокрема квитанція тестування на алкоголь та акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дають підстави дійти висновку, що огляд ОСОБА_2 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгер Алкотест 6810 ARCE 0219.

Посилання свідків на проведення огляду за допомогою приладу «Драгер» не є взаємовиключними чи суперечливими з відомостями про застосування Драгера Алкотест 6810 ARCE 0219, на що вказують вищенаведені докази.

З приводу вказаного у протоколі невірного номеру приладу, що вважаю очевидною опискою, необхідно зазначити, що ця обставина не є суттєвим порушенням ст. 256 КУпАП та такою, за наявності якої можна визнати протокол неналежним чи недопустимим доказом, на основі якого в сукупності з іншими встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Також, ця обставина не є такою, що унеможливлює прийняття рішення в межах вказаного протоколу.

Не вважаю слушними доводи апелянта про те, що показники газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 не можуть вважатися допустимим доказом.

Так, пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. № 43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 газоаналізатор Драгер Алкотест 6810, в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

З роздруківки результату технічного приладу Драгер Алкотест 6810, застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов калібрування 19 вересня 2017 року (а.с. 2), що свідчить про його придатність до застосування.

За змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції, саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 мав намір оглянути сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, висловлював вимогу про таке, і поліцейськими її було проігноровано. Відповідно необґрунтовано стверджувати, що спеціальний технічний засіб Драгер Алкотест 6810, який використовували працівники поліції, не мав сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на час проведення огляду.

Таким чином, доходжу висновку, що поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 газоаналізатор Драгер Алкотест 6810, та його показники є допустимими доказами.

Доводи про те, що ОСОБА_2 не розпаковував трубочку голослівні, оскільки з відеофайлу (починаючи з 03 хв. 10 сек.) вбачається, як працівник поліції дає йому запакований мундштук та останній його виймає з упаковки. Також, як перед проходженням огляду поліцейські звертають увагу, що ОСОБА_2 сам відкрив упаковку, що він підтверджує, та пропонують йому поставити в пристрій іншу трубочку, однак він зазначає, що не треба (починаючи з 10 хв. 20 сек.).

Сторона захисту зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не можуть братися до уваги, оскільки вони не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та їх підвезли працівники поліції.

В той час, вважаю те, що свідків підвозили поліцейські, з урахуванням обставин правопорушення, зокрема часу його вчинення та пори доби, недостатньою підставою для сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків.

При цьому, працівниками поліції залучалися свідки для того, щоб в їх присутності провести огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, а не для того, що засвідчити факт керування ним транспортним засобом, який він не оспорює.

Більше того, з переглянутого файлу стає зрозуміло, що спочатку поліцейські не могли самостійно залучити осіб в якості свідків, а тому попросили інших патрульних підвезти таких, проте згодом, у зв'язку з тим, що самостійно знайшли свідків на місці, повідомили, що це вже не потрібно.

Оскільки водій направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я лише у разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами, а ОСОБА_2 фактично погодився з результатами тестування, його доводи про те, що йому не було запропоновано поліцейськими поїхати до закладу охорони здоров'я для проведення медичного огляду на стан сп'яніння, є безпідставними.

Відтак, як вбачається з відеофайлу поліцейський пояснював водію, що у разі його незгоди з результатами, огляд може бути проведений в лікарні, однак водій зазначив, що нікуди їхати не треба.

Доводи апелянта про те, що під час складення протоколу поліцейським не забезпечено йому права скористатися правовою допомогою адвоката, не роз'яснено його прав, не знайшли свого підтвердження. Як вбачається з протоколу, ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1). Крім того, це зафіксовано на відеофайлі . Відповідно, ОСОБА_2 було відомо свої права. В той час, відомостей про те, що ОСОБА_2 було позбавлено можливості ними скористатися, або його у таких правах було обмежено, не здобуто.

Судження апелянта щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, спрямовані на уникнення від відповідальності за фактично скоєне діяння.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій ОСОБА_2 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях як і події, так і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів покарання.

Оскільки стягнення накладено судом першої інстанції в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і під час апеляційного розгляду за результатами перевірки доводів апелянта та захисника не встановлено підстав для скасування рішення судді суду першої інстанції, то час прийняття рішення апеляційним судом не має значення, а тому відсутні підстави для закриття провадження у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, як про це просить захисник в судовому засіданні апеляційного суду.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло