Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/45/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., апелянта ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 гривні.

Відповідно до постанови, 27 листопада 2017 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ЗАЗ", модель "1103", реєстраційний номер "НОМЕР_1", в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області по вул. Травнева, 8, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп'яніння, а так само перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пунктів 2.5, 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову суду ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Зазначає, що він був позбавлений можливості бути присутнім в суді при розгляді справи, надавати пояснення та користуватися іншими правами передбаченими ст. 268 КпАП України, оскільки суд розглянув справу у його відсутність, а про існування постанови суду йому стало відомо лише 07.03.2018 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Так, у протоколі він не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, зокрема і у найближчому закладі охорони здоров'я.

Вказує, що він повідомляв працівників поліції, що бажає пройти огляд у закладі охорони здоров'я оскільки не довіряє показникам приладу "ДРАГЕР 6810", що використовується ними, оскільки останній відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.

Однак, працівники поліції проігнорували його вимогу про проходження освідування у закладі охорони здоров'я, чим грубо порушили вимоги закону та підзаконних актів.

Зазначає, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи містяться дані про не своєчасне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 034059 від 25.11.2017 року, з власноручним поясненням правопорушника, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також у встановленому законом порядку у медичному закладі, від якого останній відмовився.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп'яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп'яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння чи перебування під дією лікарських засобів працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився у встановленому законом порядку на місці та у медичному закладі пройти огляд на стан сп'яніння, погоджується з таким висновком і суд апеляційної інстанції.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яким суд дав належну оцінку.

Доводи ОСОБА_1, в суді апеляційної інстанції про те, що він не відмовлявся він проходження медичного огляду на стан сп'яніння, та сів за кермо з дозволу працівників поліції спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_2 вказав, що був залучений у якості свідка та в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на вимогу працівників поліції.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав явні ознаки алкогольного сп'яніння на їх вимогу він спочатку погодився їхати на медичний огляд, але згодом відмовився у зв'язку з чим вони залучили свідків та склали протокол. Дозволу керувати транспортним засобом ОСОБА_1 вони не надавали.

В суді апеляційної інстанції і сам ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої та керував транспортним засобом, а лише вказував, що зробив це з дозволу працівників поліції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а зокрема у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд не вбачає підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі з підстав розгляду справи у відсутність ОСОБА_1, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він був повідомлений про розгляд справи Житомирським районним судом, з цього приводу писав заяву (а.с. 6), однак знаючи, що стосовно нього здійснюється провадження зацікавленості у розгляді справи судом не виявляв.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції було відновлено права ОСОБА_1 на участь в судовому розгляді, надано можливість надати пояснення, подати докази на спростування висновків суду та скористатись іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, апеляційний суд не вважає, що розгляд справи судом першої інстанції у відсутність правопорушника, за даних обставин, є таким порушенням яке тягне скасування прийнятого судового рішення.

Не погоджується суд апеляційної інстанції і з доводами ОСОБА_1 про неналежність приладу Газоаналізатора Alcotest 6810, оскільки доказів підтверджуючих цю обставину апелянт не надав та відмовився від проходження він медичного огляду як на місці так і в медичному закладі.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Стягнення ОСОБА_6 призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, суд при прийнятті рішення вийшов за межі обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та поряд з визнанням винним ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, вказав, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння, що не підтверджується доказами, що містяться у справі.

Зазначені висновки підлягають виключенню з постанови суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з постанови висновки суду першої інстанції про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук