Справа 573/149/18
Номер провадження 3/573/81/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи відносно

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, РНОКПП:НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №522819 вбачається, що 20 січня 2017 року о 16 годині 20 хвилин в м. Глухів Сумської області по вул. Путивльській, 90 водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, за змістом іншого протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №522791, 20 січня 2017 року о 17 годині 25 хвилин на 214 км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2104, д. н. ВМ7867ВВ з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, не стійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою від 14 лютого 2018 року адміністративні матеріали №573/149/18 (провадження №3/573/81/18) та №573/150/18 (провадження №3/573/82/18) відносно ОСОБА_1 обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами, а саме: Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно з вимогами п. п. 1-6 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015, поліцейський проводить огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Аналогічні положення передбачені і в п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабміну №1103 від 17 грудня 2008 року та п. 4 р. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення (ст. 266 КУпАП).

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами - лікарем закладів охорони здоровя, які затверджені управлінням охорони здоровя місцевих держаних адміністрацій. В інших закладах охорони здоровя проведення вказаного огляду заборонено.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів дотримання поліцейськими зазначеного вище порядку. У протоколах про адміністративні правопорушення лише вказано, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, але яке чим чином не зазначено. В обох протоколах у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» про відмову від проходження медичного огляду не йдеться.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у першому випадку інспектором був порушений порядок проведення медичного огляду. Зокрема, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення був присутній лише один свідок, але в присутності останнього поліцейський не пропонував йому пройти медичний огляд ані на місці зупинки транспортного засобу, а ні в закладі охорони здоровя. Що стосується другого протоколу, то поліцейські наздогнали його за містом, підрізавши автомобіль, зупинили і, пояснивши, що він не скрізь розписався у протоколі, попросили його підписати. При цьому ніяких свідків взагалі запрошено не було.

У судове засідання для дачі пояснень щодо фактичних обставин справи двічі викликалися інспектори СРПП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які складали протоколи відносно ОСОБА_1, а також зазначені у протоколах свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Проте, інспектори поліції до суду не зявилися, надіславши заяви про розгляд справи в їх відсутність, у яких зазначили, що факти вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, підтверджується відповідними адміністративними протоколами та поясненнями свідків, долученими до них. У свою чергу зазначені вище свідки виклики до суду проігнорували взагалі. Наявні в матеріалах адміністративної справи пояснення останніх не дають суду можливості перевірити доводи ОСОБА_1 про відсутність трьох із них на місці зупинки. Крім того, їх зміст не свідчить беззаперечно про факт дотримання співробітниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння. Дослідивши долучені до матеріалів адміністративної справи пояснення свідків, суд також відмічає, що їх зміст у кожному з випадків є повністю тотожними, що дає підстави вважати, що останні підписали заздалегідь підготовлені пояснення. При цьому, слід також зазначити, що у поясненнях свідка ОСОБА_7 мається ряд виправлень в анкетних даних, зокрема, вбачається, що спочатку у бланку пояснення була зазначена інша особа, що ставить під сумнів факт присутності останнього на місці зупинки. Враховуючи викладені обставини, суд визнає пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 недопустимими доказами у справі.

Інші докази щодо пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, як того вимагають зазначені вище вимоги закону в матеріалах провадження відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Враховуючи викладене вище, суд визнає не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, а тому провадження в адміністративній справі відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: