Справа № 214/3155/18
3/214/1312/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління Державної служби України з питань праці в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Шостаківка Олександрівського району Донецької області, громадянина України, працюючого директором ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНТСТВО «БАРС», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2018 року в ході проведення планової документальної вибіркової перевірки Відділом з питань додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено, що ОСОБА_2, будучи директором ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНТСТВО «БАРС», , юридична адреса: вул. Галенка 9 кімн.24 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, тобто посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю, допустив ряд порушень вимог законодавства про працю.

Так, до внесення відповідних змін до посадової інструкції начальника варти, розпорядженням №183 від 13.04.2017 року посадовим особам, зазначеним у Додатку №1 (у т.ч. серед них 4 начальника варти) надається право проводити предрейсовий (цільовий) інструктаж перед виїздом на лінію (маршрут), видачі шляхових листів водіям транспортних засобів на вихідні та святкові дні. Зміни до посадової інструкції начальника варти обєктів ГЗК були внесені без їх згоди, що є порушенням ч.3 ст.32 КЗпП України «Про зміну істотних умов праці…працівник повинен бути повідомлений не пізніш ніж за два місяці».

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду від нього не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_3 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення №ДН-575/256/АВ/П/ПТ від 18.05.2018 року, ОСОБА_2, будучи директором ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНТСТВО «БАРС», , юридична адреса: вул. Галенка 9 кімн.24 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, тобто посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме ч.3 ст.32 КУпАП, що виразилося у внесенні змін до посадової інструкції начальника варти обєктів ГЗК, розпорядженням №183 від 13.04.2017 без згоди посадових осіб, зазначених в Додатку №1 до розпорядження : в.о. механіка Облог а.І., начальників варти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Обставини допущення ОСОБА_2 вказаних вище порушень законодавства про працю підтверджуються копіями первинних документів, що стосуються трудової діяльності вказаних працівників, а також висновками, викладеними в акті проведення інспекційного відвідування ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНТСТВО «БАРС» від 18.05.2018 року в період з 14.05.2018 року по 18.05.2018 року. Вказаний акт особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому порядку не оскаржено, а викладені в ньому висновки та виявлені порушення в частині, що інкримінована йому за ч.1 ст.44 КУпАП, останнім не заперечувалися з огляду на неподання зауважень щодо проведеного інспекційного відвідування в межах встановленого законом строку.

Факт відсутності повідомлення вищевказаних працівників про зміну істотних умов їх праці в порядку ч.3 ст.32 КУпАП є доведеним в ході розгляду справи та самим ОСОБА_2 не оспорювався.

Натомість, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку доказам в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_8 є директором ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНТСТВО «БАРС» - посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю, тобто в контексті ст.14 КУпАП є посадовою особою, суд дійшов висновку, що в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, за ознаками інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо адміністративна справа підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення 13.04.2017 року за своїм характером є триваючим та фактично виявлене 18.05.2018 року в ході проведення інспекційного відвідування, тому суд приходить до висновку про можливість накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки визначений ч.2 ст.38 КУпАП строк на момент розгляду справи не сплинув.

Обираючи вид і міру стягнення, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, яке посягає на суспільні відносини у сфері забезпечення права громадян на працю та забезпечення соціального захисту у випадку втрати працездатності, тривалість такого порушення, а також ухилення від явок до суду, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст.41, 268, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником упродовж 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко