КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/824/363/2018 Головуючий в суді 1-ї інстанції: Криворот О.О.
Категорія: ч.2 ст.212-3 КУпАП Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі захисника ОСОБА_3., представника ОСОБА_4, за апеляційною скаргоюОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України, напостанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 рокуОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. в дохід держави.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що місцевий суд під час розгляду адміністративної справи порушив норми матеріального та процесуального права, оскільки залишив поза увагою та не надав значення тому, що запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації. Листи від ОСОБА_4 надходили на електронну адресу архіву (значна кількість яких в позаробочий час).

Громадська організація «Центр генеалогічних досліджень» листом від 19.02.2018 року №1/1/156 звернулась до Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України, про надання належним чином завіреної копію Плану розвитку архівної справи на 2018 рік, за формою №101.

Апелянт зауважує на те, що однак відповідно до пункту 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Центральний державний архів вищих органів влади та управління України не визначено розпорядником інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації»,а тому Громадській організації Центр генеалогічних досліджень» листом №169 від 22.02.2018 р. було відмовлено у наданні інформації.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_3., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу,ОСОБА_4, який заперечував щодо апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 212-3 КУпАП відповідальність настає у разі порушення Закону України &qule;Про доступ до публічної інформації&q? д;, а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

З представлених матеріалів адміністративної справи вбачається, що стосовно ОСОБА_5, яка займає посаду директора Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.05.2018 року, щодо наявності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення стало звернення Голови правління Громадської організації «Інститут генеалогічних досліджень» ОСОБА_4 щодо порушення Центральним державним архівом вищих органів влади та управління України права на інформацію, що виразилось у відмові надання запитуваної інформації, а саме копії Плану розвитку архівної справи за 2018 за формою №101.

Дані викладені в протоколі, а також доданих до нього документів, та у листі за підписом ОСОБА_5, належним чином не перевірені в судовому засіданні, а тому в даному випадку, суддя районного суду, дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Суд першої інстанції формально розглянув справу не з'ясувавши обставини справи, які мають важливе значення для вирішення справи.

Зокрема, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян» та «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про доступ до публічноїінформації» суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Стаття 13 Закону України &qu'f;Про доступ до публічної інформації&qu>С;встановлює, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно, із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють:інформацією про стан довкілля;інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян;іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Як видно з матеріалів справи, листи від ОСОБА_4 надходили на електронну адресу архіву.

Громадська організація «Центр генеалогічних досліджень» листом від 19.02.2018 року №1/1/156 звернулась до Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України, про надання належним чином завірені копію Плану розвитку архівної справи на 2018 рік, за формою №101 (а.с. 7).

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Центральний державний архів вищих органів влади та управління України не визначено розпорядником інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації» тому Громадській організації Центр генеалогічних досліджень» листом №169 від 22.02.2018 р. було відмовлено у наданні інформації.

Відповідно до пункту 2 частинні статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Центральний державний архів вищих органів влади та управління України є розпорядником інформації для цілей цього закону лише стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

З огляду на те, що громадська організація «Інститут генеалогічних досліджень» звернулась до ЦДАВО України із запитом щодо надання копії Плану розвитку архівної справи за 2018 за формою № 101, проте, ЦДАВО України виконує широкий спектр повноважень щодо реалізації державної політики у сфері архівної справи та діловодства, але вони не носять розпорядчі функції, а носять організаційно - методичний характер. Таким чином, ЦДАВО не є суб'єктом владних повноважень.

Викладені вище обставини суд першої інстанції не з'ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

З огляду на викладене, сукупність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови суду першої інстанції, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_5 та відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 03 липня 2018 року, якоюОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. в дохід держави - скасувати, закрити провадження у справі,у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП .

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М.Чорний