справа № 179/725/18
провадження № 3/179/366/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району

Дніпропетровської області

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Магдалинівського відділення поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

-у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2018 року о 12.00 год. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. Водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а), в), д) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1, оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи і, як наслідок, сплив строку, передбаченого законом для притягнення особи до адміністративної відповідальності, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи - протоколи про адміністративне правопорушення серії БД № 453173 від 11.04.2018 року, рапорт працівника поліції, план-схему до протоколу огляду місця події від 11.04.2018 року, фототаблицю зображень місця ДТП, особисті письмові пояснення свідка ОСОБА_2, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.10 (а, в, д) Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З матеріалів справи беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та, спричинивши ДТП, залишив місце скоєння ДТП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.10 (а, в, д) Правил дорожнього руху, його дії вірно кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, правопорушник підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень.

Тому суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. /призначення платежу: *;21081100; БД № 453173;* банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, р/о: 0007, ЄДРПОУ - 38004897; МФО: 820019/.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер невідомий, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) в дохід Державної судової адміністрації України /призначення платежу: *;22030106;* банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, р/о: 0001, ЄДРПОУ - 37993783; МФО: 820019/ судовий збір в сумі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з моменту набрання виконавчим документом законної сили.

Суддя О.В. Чорна