Справа №568/51/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 р. м.Радивилів Рівненської області
Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Мельник Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли від управління Служби безпеки України в Рівненській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Владивосток Російської Федерації, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою,освіта вища, працюючого на посаді провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлученого, батька неповнолітнього сина, зі слів раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , працюючи на посаді провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ноутбуці НР, який використовує у службовій діяльності, зберігав документи з грифом обмеження доступу «Для службового користування». Так, на ноутбуці виявлено документи: «Звіт Радивилівського районного центру зайнятості про стан мобілізаційної підготовки у 2012 році» з даними про чисельність працівників з питань мобілізаційної підготовки, про стан готовності системи оповіщення та зв`язку у 2012 році із звітом про чисельність працюючих та заброньованих військовозобов`язаних станом на 31.12.2012 рік та аналогічні документи за 2014-15 роки, розпорядження посадових осіб Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської областів із додатком «Завдання, що покладаються на допоміжний пункт управління». На ноутбуці не впроваджено комплекс заходів технічного захисту інформації з підтвердженою відповідністю, він підключений до мережі «Інтернет», жорсткі магнітні диски якого не обліковані у військкоматі.
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) не визнав. ОСОБА_1 підтвердив, що працює на посаді провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_2 . На його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як не було факту розголошення інформації для службового користування в сфері оборони країни. При цьому, ОСОБА_1 визнав обставини зберігання вищевказаної інформації на ноутбуці. Чому зберігав дану інформацію, сказати не може. Зі слів ОСОБА_1 , раніше він працював у районному центрі зайнятості. По даному факту він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом його вини, так як він його не підписував. Але в графі п`ятнадцятій протоколу є підпис. ОСОБА_1 вважає, що поскільки в нього відбирали пояснення 07.12.2017 року працівники служби безпеки, то пройшов трьохмісячний строк, на протязі якого суд може накласти на нього адміністративне стягнення.
Свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона, як свідок, засвідчила у протоколі про адміністративне правопорушення виявлені у військкоматі порушення норм чинного законодавства. Також, своїм підписом вона засвідчила факт відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі. З її слів, вона помилково у графі п`ятнадцятій даного протоколу поставила свій підпис.
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона як працівник обласного управління Служби безпеки України брала участь у проведенні перевірки дотримання у Радивилівському військкоматі законодавства щодо охорони державної таємниці. Під час перевірки було виявлено численні порушення. Свідок підтвердила факти про те, що ОСОБА_1 , на ноутбуці НР, який використовує у службовій діяльності, зберігав документи з грифом обмеження доступу «Для службового користування». На думку ОСОБА_3 , розголошення документів виражаються у тому, що вони були за межами установи, в якій видавалися. Також,на ноутбуці не впроваджено комплекс заходів технічного захисту інформації з підтвердженою відповідністю, він підключений до мережі «Інтернет», жорсткі магнітні диски якого не обліковані у військкоматі.
Відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №33 від 19.04.2017 року, ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста командування ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно письмових обов`язків, ОСОБА_1 забезпечує та організовує правову роботу у військкоматі. Суд вважає, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-5 КУпАП як посадова особа, а не рядовий громадянин.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується витягом з акту перевірки від 22.12.2017 року №21/3688 ДСК, актом огляду документів, виявлених у Радивилівському військкоматі від 07.12.2017 року та іншими дослідженими судом доказами.
У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами у справі, крім інших, є протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків та інші документи. Суд вважає, що помилковий підпис свідка ОСОБА_2 в графі п`ятнадцятій протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не змінює форми та змісту даного протоколу як доказу в розумінні ст. 251 КУпАП.
Також, суд вважає безпідставними твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення у зв`язку із відсутність фактів розголошення ним таємної інформації. Обставини розголоження вказаної інформації підтверджуються тим, що документи з грифом таємності були за межами установи, в якій видавалися,а ноутбук підключений до мережі «Інтернет».
Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.38 КУпАП з дня виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 (акт перевірки від 22.12.2017 року), на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, не пройшло трьох місяців.
Таким чином, ОСОБА_1 , як посадовою особою державної установи, були порушені норми Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та інші підзаконні акти, що регулюють правовідносини в сфері зберігання документів, що містять службову інформацію у сфері оборони України.
Вважаючи на дослідженні документи та інші докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.212-5 КУпАП,- порушення посадовими особами порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.
Норми ст.33 КУпАП вказують на те, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які у відповідності до ст.ст.34, 35 КУпАП обтяжують чи пом`якшують вину ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
У відповідності до ст.40 -1 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір» у разі винесення судом ( суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується збір встановлений законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 60 (шістидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1 020 (одна тисяча двадцять ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до судової палати з розгляду кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд.
Суддя: Д.В.Мельник