Провадження № 33/4808/61/18
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 13 липня 2018 року о 02 год. 15 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Тролейбусна, 11, керував автомобілем марки «Honda Accord», н.з. АА 4752 СВ, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він вказує, що суд першої інстанції, допускаючи неповноту та однобічність, неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначає, що згідно п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно ч.3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разу незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використання спеціальних технічних засобів або в разі не згоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Вказане право водія не погодитися на проходження на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за участі двох понятих із застосуванням спеціальних технічних засобів, також закріплено в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Вказує, що він не довіряв працівникам поліції і вважав, що обєктивні висновки, щодо огляду його на стан алкогольного спяніння можливо отримати тільки в результаті проведення такого огляду в медичному закладі.

Вважає, що суд безпідставно послався, як на доказ його вини, на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили той факт, що він 13 липня 2018 року о 02 год. 15 хв. відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Вказує на те, що таке посилання суду суперечить вимогам ч.3 ст.266 КУпАП, оскільки водій вправі відмовитися на місці зупинки і вимагати доставку його до медичного закладу.

Зазначає, що суд першої інстанції також не дослідив належним чином рапорт працівника поліції, згідно якого він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки і погодився пройти такий огляд в медичному закладі. Під час проведення огляду лікарем, ОСОБА_3 почав здійснювати аудіо та відео зйомку, що стало причиною зупинення лікарем огляду на стан спяніння в медичному закладі. Працівник поліції згідно пояснень в рапорті вважає, що його дії щодо проведення відео зйомки на власний телефон були розцінені, як відмова від огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Вказує, що він хотів здійснювати відео зйомку про те, як працівники поліції чинили на нього психологічний тиск. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не надав оцінку відеозаписам, які наявні в матеріалах справи, згідно яких він погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та був працівниками поліції доставлений в Івано-Франківський ОНД.

Звертає увагу на те, що із змісту відеозапису вбачається, що він перебував в медичному закладі разом із працівниками поліції 13.07.2018 року о 03 год. 00 хв., тобто майже через годину після того, як відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення йому інкриміновано відмову від проходження огляду на стан спяніння. Вказує, що в медичному закладі ніхто не оформляв його відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а також для цього не запрошувалися два свідки щоб це засвідчити. Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки автомобіля, однак відсутні дані про його доставку до медичного закладу, де він перебував з 02 год. 30 хв. до 03 год. 00 хв., що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3 не зявився, однак зі змісту пояснень його захисника адвоката ОСОБА_2 вбачається, що його підзахисний знав про призначення розгляду справи у апеляційній інстанції та не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідності до вимог ст..294 КУпАП можливо розглянути справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 за відсутності останнього, оскільки він належним чином повідомлений про розгляд справи, не зявився до суду з причин, які не можна визнати поважними та не надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доводи захисника адвоката ОСОБА_2, який просив скасувати постанову, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що суд першої інстанції допускаючи неповноту та однобічність, неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до безпідставного висновку про те, що він відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі

Відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, вищевказаним законом встановлено право особи відмовитись від проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів у тому випадку коли такий огляд проводиться поліцейським.

Разом з тим, законом не передбачено право особи відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів в закладі охорони здоровя.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції були проігноровані , оскільки суд першої інстанції, обмежившись простим перерахуванням доказів, досліджених в судовому засіданні, не проаналізувавши їх зміст, не вказав які саме фактичні дані вони підтверджують, як співвідносяться між собою та чи достатні для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом першої інстанції були грубо порушені вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої судові рішення повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. (Справа "Салов проти України")

Необхідно звернути увагу на те, що метою судочинства є не лише формальне вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні рішення, а саме досягнення правосуддя, у звязку з чим суд першої інстанції був зобовязаний дати відповідь на аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вказати на доводи, що лежать в основі прийнятого ним рішення й забезпечують його правосудність.

Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вироку суду, а суд вищої інстанції - переглянути його.

Суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 231163 від 13.07.2018 року, письмовими поясненнями свідків, рапортом працівника поліції, відеодоказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 231163 від 13.07.2018 року, ОСОБА_3 13 липня 2018 року о 02 год. 15 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Тролейбусна, 11, керував автомобілем марки «Honda Accord», н.з. АА 4752 СВ, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не містить достатніх даних, які свідчать за яких саме обставин ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння і не може вважатися достатнім доказом на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до рапорту поліцейського роти №3 БУПП в Івано-Франківській області від 13 липня 2018 року ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу і погодився пройти такий огляд у Івано-Франківському ОНД. Під час проведення огляду лікарем, ОСОБА_3 в кабінеті лікаря-нарколога почав здійснювати аудіо та відео зйомку всупереч зауваженням лікаря, яка повідомила, що дані дії порушують інструкцію про проведення огляду водіїв та вразі продовження зазначених дій процедура огляду буде неможлива і вважатиметься, що особа відмовилась від медичного огляду.

При цьому в рапорті вказано на те, що всі дії були зафіксовані на боді-камеру РМ-5028 та на відео реєстратор із службового автомобіля.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були відібрані у вказаних свідків поліцейським роти №3 БУПП в Івано-Франківській області ОСОБА_6

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на вищевказані докази, оскільки пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не підписані вищевказаними свідками і не можуть бути визнані допустимими доказами по справі.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено диск з відеозаписами, на яких зафіксовані події, які відбувались за участю водія ОСОБА_3 та відповідно до яких вбачається, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу і погодився пройти такий огляд у Івано-Франківському ОНД.

Зі змісту вищевказаних відеозаписів неможливо встановити за яких причин лікарем-наркологом Івано-Франківського ОНД було припинено проведення медичного огляду водія ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння.

Сукупність вищевказаних доказів не дає можливості встановити, що дії водія ОСОБА_3 під час проведення медичного огляду на стан алкогольного спяніння свідчили про його відмову у проходженні такого огляду.

Зі змісту протоколу та долучених до нього матеріалів неможливо встановити, яким чином намагання ОСОБА_3 здійснити відео та аудіо запис, унеможливлювало проведення медичного огляду лікарем-наркологом.

Зокрема, зі змісту рапорту працівника поліції та долученого до матеріалів справи диска з відеозаписом, вбачається, що працівником поліції під час проведення медичного огляду здійснювався відповідний відеозапис за допомогою боді-камери РМ-5028, що не перешкоджало проведенню такого медичного огляду.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи і може на свій власний розсуд в залежності від існуючих обставин застосовувати різні способи дослідження та обстеження особи, яка проходить медичний огляд.

Зі змісту пунктів 12,13 вказаної Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а дослідження біологічного середовища з використанням крові проводиться у тому випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Відповідно до п.п.8.,15 Розділу III Інструкції з метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння, що дозволяє на підставі результатів огляду на стан спяніння та лабораторних досліджень встановити діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Апеляційний суд вважає, що під час проведення медичного огляду лікар-нарколог, діючи у відповідності до наданих йому повноважень, які встановлені відповідними інструкціями, вправі вимагати від особи, яка проходить огляд на стан алкогольного спяніння, виконання певних дій, які повязані з проведенням обстеження та відібрання біологічних зразків для дослідження. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що дії ОСОБА_3 під час проведення огляду унеможливлювали його належне обстеження та були спрямовані на відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено і провадження підлягає закриттю.

Апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв