Справа № 444/1056/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 33/811/44/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 12.04.2018 року, о 01 год. 23 хв., на автодорозі Львів-Рава-Руська 62 км.+800 м., керував автомобілем марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", д.н.з.НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, згідно якого результат тесту - 1,26 % проміле алкоголю, чим порушив п.п. 2.9 А ПДР.

На дану постанову судді суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року та даний строк поновити, скасувати оскаржувану постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, стосовно нього у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що він не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду. Стверджує про надіслання повідомлення про розгляд справи на невірну адресу. Ураховуючи дані обставини та десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови для нього розпочався з моменту отримання копії постанови, а саме з 22 червня 2018 року та закінчився 2 липня 2018 року.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги щодо незаконності постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначає, що дана постанова не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що він дійсно 12.04.2018 року, приблизно о 01 год., перебував в автомобілі марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", д.н.з.НОМЕР_1, разом із братом ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_5, транспортний засіб у цей момент стояв на місці (не здійснював рух), з вимкненим мотором. Зазначає, що сам факт керування транспортним засобом не підтверджений жодним належним та допустимим доказом, тому суддя суду першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що викладений в оскаржуваній постанові висновок про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп'яніння є передчасним, неправомірним та таким, що грунтується на неповному з'ясуванні всіх обставин справи, оскільки в таких відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували виконання ним функцій водія під час руху вказаного транспортного засобу у розумінні абз.17 п. 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14.

Вказує на численні порушення працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 9.11.2015 року № 1452/735.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 підлягає поновленню та апеляційна скарга - задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи щодо нього. Сам факт надіслання судом першої інстанції повідомлення про час та місце розгляду справи, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 13-15), не стверджує про належне повідомлення особи, так як було скероване на адресу АДРЕСА_1 проте дійсною адресою реєстрації ОСОБА_2 згідно даних, які містяться у паспорті громадянина України, виданого на його ім'я (а.с. 30), є АДРЕСА_2

Крім того, в матеріалах апеляційної скарги містяться дані Паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 35), які підтверджують, що він з 16 квітня 2018 року по 22 червня 2018 року перебував за кордоном, а тому не міг брати участь у розгляді справи та вчасно звернутися з апеляційною скаргою на постанову судді суду першої інстанції.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що копія постанови, яка була надіслана ОСОБА_2 1 червня 2018 року, була вручена саме його адресату, про зміст постанови ОСОБА_2 довідався лише 22 червня 2018 року, а з апеляційною скаргою на дану постанову він звернувся 2 липня 2018 року.

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з урахуванням недотримання суддею суду першої інстанції ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 248 КУпАП встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Ці вимоги у справі суддею суду першої інстанції під час розгляду справи не додержано у повному обсязі.

Всупереч цим вимогам суддею не було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з'ясування питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, через що висновок судді щодо наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є передчасним і не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Одним з доказів, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є протокол про адміністративне правопорушення, який складається уповноваженою посадовою особою та повинен містити дані, визначені ст. 256 КУпАП, зокрема, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших, повинен вирішити питання : чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Однак вказаних вимог закону суддею суду першої інстанції не було дотримано.

Так, за диспозицією частини першої статті 130 КУпАП об'єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.04.2018 року, о 01 год. 23 хв., на автодорозі Львів-Рава-Руська 62 км.+800 м., ОСОБА_2 керував автомобілем марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", д.н.з.НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, згідно якого результат тесту - 1,26 % проміле алкоголю, чим порушив п.п. 2.9 А ПДР.

Визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя Жовківського районного суду Львівської області виходив з того, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується зібраними доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, відеореєстратором з нагрудної камери працівника поліції, довідкою бази даних НАІС, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, суддею всупереч вимог ст. 252 КУпАП не досліджено всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, при відтворенні відеозапису з місця події, здійсненого з нагрудної камери працівника поліції, встановлено, що в дійсності транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", д.н.з.НОМЕР_1, перебував у нерухомому стані, з вимкненим мотором.

Згідно абз. 17 п. 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 передбачено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, ураховуючи, що транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", д.н.з.НОМЕР_1, перебував у нерухомому стані, ОСОБА_2, який перебував у ньому, не може вважатися особою, яка керувала ним, адже не виконував жодних функцій водія.

Як вбачається із змісту ч.1 ст. 130 КУпАП, так і п.2.9 А ПДР, об'єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є керування транспортним засобом, зокрема у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що викладений в оскаржуваній постанові висновок судді про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є передчасним та такий, що грунтується на неповному з'ясуванні всіх обставин справи, оскільки в матеріалах справи відсутні достатньо доказів, які б підтверджували факт виконання ОСОБА_2 функцій водія під час руху транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", д.н.з.НОМЕР_1.

Таким чином, суддя суду першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, не перевірив зібрані докази щодо їх допустимості та не дав їм належну правову оцінку.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння 12 квітня 2018 року, а тому постанова судді підлягає скасуванню та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Гуцал І.П.