Справа № 500/6973/18
Провадження № 3/500/1760/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області відносно:

Сімеонова Слав`яна Атанасовича, ІНФОРМАЦІЯ_1,

місце роботи - генеральне консульство Болгарії, мешкає за адресою:

Республіка Болгарія, м. Софія, вул. (квартал) Лозенец, блок 35,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 406729 від 05.10.2018 року Сімеонов Слав`ян Атанасович 05.10.2018 року о 00 годині 10 хвилин в м.Ізмаїлі по проспекту Суворова, 10 керуючи автомобілем МАZDA д/н D309005 не встежив за дорожньою обстановкою та не зреагувавши на зміну при русі по другорядній дорозі не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі в результаті чого скоїв зіткнення з зазначеним автомобілем. В наслідок ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження та завдано матеріальний збиток, в зв`язку з чим порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

За даним фактом відносно Сімеонова Слав`яна Атанасовича був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судове засідання, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не зявилась, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи (повідомлявся за допомогою телефонограми за телефоном зазначеним у поясненнях, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише місце проживання в Республіці Болгарія, без зазначення місця проживання або іншої адреси місця знаходження в Україні), про причини неявки не повідомив, будь-яких письмових пояснень на адресу суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Як вбачається з письмових пояснень особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, останній працює в Генеральному консульстві Болгарії, при цьому останній рухався на транспортному засобі МАZDA д/н D309005 та як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення транспортний засіб належить Генеральному консульству Болгарії в м.Одесі.

Відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини від 18.04.1961 року, та Указу Президента України "Про Положення про дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав в Україні" консульські посадові особи та консульські службовці користуються імунітетом від кримінальної, адміністративної юрисдикції України та юрисдикції судів України в цивільних справах щодо діяльності, яку вони здійснюють у межах службових обов'язків. Імунітет від юрисдикції України не поширюється на випадки пред'явлення позовів про відшкодування заподіяної дорожньо-транспортною пригодою шкоди.

Однак, у даному випадку, суд не взмозі повно та об'єктивно дослідити всі обставини справи, оскільки встановити в судовому засіданні чи користується особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дипломатичним імунітетом, та чи підлягає адміністративній відповідальності, не надалося можливим.

Відповідно до 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим, у зв'язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, зокрема зазначити місце проживання (перебування) на території України особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст. ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. ст. 1, 6, 7, 16, 23, 38, 124, 221, 245, 247, 252, 254, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про притягнення Сімеонова Слав`яна Атанасовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, повернути до відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення, в ході якого усунути зазначені недоліки, а саме зазначити місце проживання (перебування) на території України особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та чи користується вказана особа дипломатичним імунітетом, та чи підлягає адміністративній відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2