АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/982/18Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 33/789/115/18 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ваврів І.З.

з участю: з участю представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 27 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КупАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 10 січня 2018 року о 19 год. 50 хв. на вулиці Стуса в м. Тернополі керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS TF 694», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, про що свідчили різкий запах з ротової порожнини, хитка хода, порушення мови та поведінка, що не відповідала обстановці. Будучи незгідним з результатами огляду на стан сп'яніння, проведеного за допомогою газоаналізатора "Драгор Алкотест 6810", пройти огляд на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку в медичному закладі відмовився.

Крім цього, 10 січня 2018 року о 19.50 год. громадянин ОСОБА_1, рухаючись в м. Тернопіль по вул. Стуса, керуючи транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS TF 694», номерний знак НОМЕР_1, порушивши вимоги п. п. 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на автомобіль марки «MERCEDES BENZ», номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого заподіяв йому механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана ним постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування поданої ним апеляційної скарги вважає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проведено з порушеннями вимог ст.ст.256, 266 КУпАП. Зокрема, неправильно вказано місце складання протоколу, не проінформовано його про порядок застосування спеціального технічного засобу газоаналізатору, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також неправильно зазначено, що він відмовився проходити огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

Звертає увагу на те, що підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які містятьcя в протоколі про адмінправопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп'яніння є різними, що ставить під сумнів справжність їх підписів.

Також вказує, що він не керував транспортним засобом, оскільки за кермом знаходився його товариш ОСОБА_6

На думку апелянта, суд не дотримався вимог ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його матеріальний стан, пом'якшуючі обставини при обранні виду адміністративного стягнення.

Одночасно ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з тим, що він не приймав участі у розгляді справи судом першої інстанції і з рішенням суду ознайомився лише 13 березня 2018 року.

Заслухавши представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скарга та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2018 року і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи відсутні відомості про вручення або направлення копії судового рішення, постановленого 27 лютого 2018 року, ОСОБА_1 у визначений законом строк.

Натомість, в матеріалах справи наявна відмітка про вручення копії постанови суду представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2, датована 13 березня 2018 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 066574 від 10 січня 2018 року та серії БР № 066566 від 10 січня 2018 року, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та складені уповноваженими на те особами, визначеним ст.255 КУпАП, 10 січня 2018 року близько 19 год. 50 хв. по вулиці Стуса в м. Тернополі ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, скоїв наїзд на автомобіль марки «MERCEDES BENZ», номерний знак НОМЕР_2, заподіявши йому механічні пошкодження.

З акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявного в матеріалах справи, судом встановлено, що за результатами проведеного огляду з використанням приладу газоаналізатора "Драгер Алкотест 6810", який відповідає вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становив 2, 11 проміле.

Вказані обставини підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7, які є послідовні та узгоджені між собою в деталях, що стосуються ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1, його незгоди з результатами проведеного огляду з використанням газоаналізатора "Драгер Алкотест 6810" та категоричної відмови, як особи яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження в установленому порядку огляду на стан сп'яніння в медичному закладі.

Також показаннями вказаних свідків повністю спростовано свідчення ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керувала інша особа.

Вважаю, що суд першої інстанції правильно оцінив пояснення свідків як докази і дав їм належну правову оцінку.

Окрім того, відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який долучено до матеріалів справи і який є належним та допустимим доказом в контексті положень ст.251 КУпАП, зафіксовано, як ОСОБА_1, знаходячись в стані, який характеризується явними ознаками алкогольного сп'яніння, категорично відмовляється на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські проігнорували його бажання провести огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських водій ОСОБА_1 після численних пропозицій категорично відмовився проїхати в медичний заклад КУТОР ТОНД для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об'єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи ОСОБА_1 не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими, що слідує з поданої ним апеляційної скарги, відсутні.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Доводи апелянта про допущені порушення при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, недотримання порядку проведення огляду на стан сп'яніння та невідповідність підписів свідків у процесуальних документах, вважаю необґрунтованими і надуманими, оскільки факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, що є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведено належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Факт заподіяння механічних пошкоджень іншому транспортному засобу стверджується схемою місця ДТП, поясненням ОСОБА_9, транспортний засіб якого був пошкоджений внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, а також поясненнями вищевказаних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7.

Таким чином, місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33, 36 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2018 року відносно ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 27 лютого 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.З. Ваврів