БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1483/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

прокурора - Ракути В.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за матеріалами, які надійшли від Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого заступником начальника пульта відеонагляду охоронної компанії «Партнер» м. Київ, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, працюючи з 23 травня 2018 року по 04 вересня 2018 року на посаді спеціаліста відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, будучи посадовою особою даного органу місцевого самоврядування та маючи пятнадцятий ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад, тобто згідно з пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, після звільнення 04 вересня 2018 року з займаної посади несвоєчасно подав без поважних причин шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01 січня 2018 року по 04 вересня 2018 року за формою, що визначається НАЗК, подавши вказану декларацію лише 30 жовтня 2018 року, хоча повинен був це зробити не пізніше 04 вересня 2018 року, чим порушив вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», пп.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016р. №3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за №959/29089.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав і пояснив, що несвоєчасно подав декларацію після звільнення з посади, оскільки у Височанській сільській раді його не повідомили про необхідність подання такої декларації, а він про це не був обізнаний. Під час навчання в Національному університеті державної податкової служби України вивчав правознавство; при прийнятті на роботу до Височанської сільської ради давав розписку про ознайомлення з обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», але зміст даного закону досконало не вивчав. Нещодавно влаштувався на нову роботу в м. Києві з заробітком близько 10 000 грн на місяць.

Прокурор в судовому засіданні підтримав викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов'язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, за формою, що визначається Національним агентством.

Приписами пп.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016р. №3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за №959/29089, визначено, що декларація субєкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація субєкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Аналогічна вимога щодо подання декларацій посадовими особами місцевого самоврядування міститься й у ст.13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

За змістом положень ст.2, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. До посад в органах місцевого самоврядування належать посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, згідно з розпорядженням Височанського сільського голови №14 від 22.05.2018р. ОСОБА_1, як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, було призначено спеціалістом відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Височанської сільської ради з 23 травня 2018 року зі строком випробування в один місяць; прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням Височанського сільського голови №24 від 02.07.2018р. ОСОБА_1, спеціалісту відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини виконавчого апарату Височанської сільської ради, присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад з 02 липня 2018 року, як такому, що успішно пройшов випробувальний термін.

Отже, зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 у відповідності до ст.2, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ОСОБА_1 мав статус посадової особи місцевого самоврядування й згідно з пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Розпорядженням Височанського сільського голови №34 від 04.09.2018р. ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Височанської сільської ради 04 вересня 2018 року на підставі його заяви за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). В звязку з цим, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01 січня 2018 року по 04 вересня 2018 року не пізніше дня звільнення, тобто 04 вересня 2018 року.

Однак, в ході проведеного аналізу даних, які знаходяться у загальному доступі, а саме в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 подав зазначену декларацію лише 30 жовтня 2018 року о 12-19 год.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у Височанській сільській раді його не повідомили про необхідність подання декларації після звільнення не заслуговують на увагу, оскільки згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Водночас суд зважує і на ту обставину, що при прийнятті на службу до органу місцевого самоврядування ОСОБА_1 був ознайомлений з нормами Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується його розпискою; також ОСОБА_1 проходив курс правознавства в університеті.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1, як посадова особа місцевого самоврядування і суб'єкт відповідальності згідно з пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», не виконав вимоги абз.1 ч.2 с.45 зазначеного Закону та без поважних причин несвоєчасно подав декларацію після припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення суд з огляду на положення ст.33 КУпАП враховує характер та тривалість вчиненого правопорушення, особу порушника, його ставлення до скоєного ним діяння, майновий та сімейний стан, а тому з метою виховного впливу та запобігання вчинення аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст.7, 33, 38, 172-6, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець