Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/57/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 року. року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., при секретарі Верещагіній В.В., за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, його захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого машиністом насосних установок ОКВП «Дніпро-Кіровоград», який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2018 року на ОСОБА_3накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто у дохід держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3визнаний винним у тому, що він 16.08.2018 року о 10 год. 14 хв. керував автомобілем «ЗАЗ Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Кропивницькому по вулиці Олефіренка, з ознаками наркотичного спяніння (виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати постанову районного суду, а провадження в справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_3складу адміністративного правопорушення.

Захисник мотивує свої доводи тим, що суддя безпідставно не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_3, який стверджує, що на зазначеному транспортному засобі виїхав від місця свого проживання та рухався на роботу. Алкогольних, наркотичних або лікарських засобів не приймав, будь-яких приписів Правил дорожнього руху не порушував, впевнено керував транспортним засобом, що виключало наявність підстав у працівників поліції вважати чи підозрювати його в тому, що він керує транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

Вважає, що в даному випадку мала місце спланована провокація.

Вказує і на те, що суддя, посилаючись на Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі за тестом Інструкції), не дав оцінки діям працівників патрульної поліції з точки зору приписів п. 4 розділу І зазначеної Інструкції, згідно якого «ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість».

Працівники поліції посилалися лише на ознаки, визначені у п. 3 розділу І Інструкції (виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів), що не підтверджується відеозаписами, зробленими самими працівниками поліції, а також поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З огляду на зазначені обставини, вважає, що працівники поліції не мали підстав зупиняти водія транспортного засобу, який не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху, а їхнє звинувачення у тому, що ОСОБА_3 знаходиться у стані наркотичного (навіть не алкогольного спяніння) є надуманими, а отже всі інші дії працівників поліції, як представників влади, є протиправними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції відноситься регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. А п. 4 ч. 1 ст. 31 зазначеного Закону передбачено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, у тому числі, зупинення транспортного засобу. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобовязана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Підстави зупинення транспортного засобу визначені в ст. 35 зазначеного Закону, а згідно до ч. 2 цієї ж статті, поліцейський зобовязаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 40 зазначеного Закону визначена мета застосування технічних приладів та технічних засобів, в тому числі, для забезпечення дотримання правил дорожнього руху (п. 2 ч. 1).

Захисник вважає, що аналіз матеріалів справи про адміністративне правопорушення свідчить про безпідставність зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 (ч.2 ст. 35 Закону), та відсутність відеоматералів, які б підтвердили факти порушення водієм Правил дорожнього руху п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону, а висновки працівника патрульної поліції, який оформлював протокол, ґрунтувалися виключно на його власній субєктивній оцінки.

Вказує і на те, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 1 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (зареєстровано в МЮ України 10.11.2015 року за № 1408/27853), працівники поліції не відсторонили ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, що на його думку підтверджує відсутність у працівників поліції підстав для затримання транспортного засобу та притягнення водія до відповідальності за керування ТЗ в стані наркотичного спяніння, тому ОСОБА_3 залишив місце, де був зупинений та залишений працівниками поліції і поїхав до КЗ «Обласний наркологічний диспансер», де самостійно пройшов медичний огляд на стан спяніння.

Згідно до висновку № 79 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння від 16 серпня 2018 року, час 13 год. 55 хв., у ОСОБА_3 ознак алкогольного чи наркотичного спяніння не виявлено (а.с.12).

Тому захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази законності направлення ОСОБА_3 для проходження медичного обстеження в органах охорони здоровя на предмет наркотичного спяніння, що виключає наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши диск з відео-фіксацією адміністративного правопорушення та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, в апеляційному суді ОСОБА_3 повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і при цьому пояснив, що він 16.08.2018 року о 10 год. 14 хв. рухався зі своїми товаришами по роботі на своєму автомобілі «ЗАЗ Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Кропивницький по вулиці Олефіренка та був зупинений працівниками поліції. Коли він запитав у поліцейського про причину зупинки, останній повідомив, що він не був пристебнутий паском безпеки.

Потім поліцейські, посилаючись не те, що він має ознаки наркотичного спяніння, запропонували йому пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, на що він відмовився, так як поспішав на роботу і не міг залишити своїх колег, а провести йому відповідний огляд на стан наркотичного спяніння на місці поліцейські відмовились. Після чого вони зупинили понятих та склали відносно нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Через незначний проміжок часу він самостійно поїхав до КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», де здав відповідні аналізи та отримав висновок, згідно якого він не перебуває в стані алкогольного, чи наркотичного спяніння, який він потім надав суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку, суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 251 КУпАП, всебічно, повно і обєктивно зясував обставини справи і, врахувавши в сукупності досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №237412 від 16.08.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_316.08.2018 року о 10 год. 14 хв. керував автомобілем «ЗАЗ Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Кропивницькому по вулиці Олефіренка, з ознаками наркотичного спяніння (виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, якими підтверджуються обставини відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння (а.с.3, 4);

- відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських, який підтверджує факт перебування ОСОБА_3 за кермом транспортного засобу та його відмову на законну вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків (а.с.5).

Посилання захисника на те, що поліцейські безпідставно зупинили автомобіль ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки правопорушник сам підтвердив в апеляційному суді, що поліцейський повідомив його про причину зупинки, а саме за керування автомобілем з не пристебнутим паском безпеки.

Також, доводи апеляції захисника про те, що відповідно до висновку КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» № 79 від 16.08.2018 року, з якого вбачається, що згідно медичного огляду проведеного 16.08.2018 року о 13 год. 55 хв. у ОСОБА_3ознак будь-якого спяніння не виявлено, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказаний доказ отримано правопорушником з порушенням порядку встановленого вимогами ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

А відповідно до частини 5 вказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3, підстави для проведення такого огляду у останнього виявлено о 11 год. 00 хв. 16.08.2018 року, тоді як відповідно до висновку медичного закладу такий огляд йому проведено 16.08.2018 року о 13 год. 55 хв., тобто через 2 години 55 хвилин з моменту встановлення підстав для його здійснення, що вказує на те, що вказаний огляд проведено правопорушнику з порушенням вимог ч.4 ст. 266 КУпАП.

Окрім того, огляд у КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» та складення висновку за результатами огляду ОСОБА_3на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, проводився без відповідного направлення та без присутності поліцейського, через що його слід вважати недійсним.

Також, є безпідставними апеляційні доводи захисника і про те, що ОСОБА_3отримав від поліцейських незаконну відмову коли запропонував їм перевірити його на стан наркотичного спяніння саме на місці зупинки транспортного засобу, оскільки пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі за тестом Інструкції) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного спяніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовин є обовязковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоровя, за допомогою вимірювальної техніки та обладнання, дозволених Міністерством охорони здоровя.

Пунктом 9 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З положень розділу ІІІ Інструкції вбачається, що огляд на стан спяніння у закладі охорони здоровя проводиться лікарем лише у присутності поліцейського, але свідки для цього не запрошуються.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я (пункт 20 Інструкції).

Також, відповідно до положень пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, та пункту 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя у встановленому порядку поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на положення вказаних нормативно-правових актів дії поліцейського, який запропонував ОСОБА_3пройти огляд на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя, у звязку із наявністю відповідних ознак наркотичного спяніння, а саме - виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів,такі дії поліцейського відповідали вимогам законодавства, а тому ОСОБА_3, відмовляючись від проходження такого огляду, порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-які обєктивні причини, умови крайньої необхідності, які б вказували на поважність невиконання ОСОБА_3як водієм своїх обовязків, передбачених вказаною нормою, не встановлено.

Як вже зазначалось вище, подальше самостійне звернення ОСОБА_3до закладу охорони здоровя, без відповідного направлення поліцейського, та проходження ним такого огляду в закладі охорони здоровя за відсутності поліцейського, що підтверджується наданою копією висновку № 79 (а.с.12), суперечить вказаним вище вимогам нормативно-правових актів щодо порядку проходження водієм огляду на стан наркотичного спяніння, та відповідно до вимог ст. 266 КУпАП не може бути законною підставою для звільнення ОСОБА_3від відповідальності за вчинене правопорушення.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_4 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2