Номер провадження: 33/785/807/18
Номер справи місцевого суду: 520/2768/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря Тьосової Я.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою суду,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.02.2018 року о 06 годині 10 хвилин, керував транспортним засобомФіат, н.з. СВ5913АВ (Болгарія), по вул. Люстдорфськійдорозі в м. Одесі в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія в присутності двох свідків, результат позитивний: 1,27 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДРУкраїни.

На вказану постанову ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, в якій він вказав, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- в порушення ст. 268 КУпАП, справа про вказане адміністративне правопорушення розглядалась за його відсутності, в судове засідання його не викликали, а про існування постанови він дізнався випадково лише 25.05.2018 року;

- судом не було враховано того, що в його діях взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки співробітник поліції, не зважаючи на незгоду ОСОБА_2 з результатами огляду, не доставив його до закладу охорони здоровя для проведення огляду на стан спяніння, не відсторонив його від керування транспортним засобом та провів огляд з використанням технічного засобу DragerAlcotest 6810, який не є дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Посилаючись на викладене вище, ОСОБА_2 просив скасувати постанову суду та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та не визнав факту правопорушення; його представника, який також підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутностіцієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, як вбачається з тверджень апелянта, що підтверджуються матеріалами справи, судом були порушені вимоги зазначеної норми процесуального закону, оскільки в матеріалах справи не міститься жодного доказу спроб сповіщення ОСОБА_2 про розгляд справи, призначений на 18.05.2018 року (а.с. 9).

В постанові зазначено, що ОСОБА_2 повідомлявся про місце та час розгляду справи за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, однак матеріали справи не містять підтвердження надсилання останньому повістки на зазначену ним адресу або виклику його до суду іншим чином.

Окрім того, судом також не було сповіщено ОСОБА_2 про розгляд справи за допомогою телефонного звязку, не дивлячись на наявність в матеріалах справи його номеру телефону (а.с. 2).

Водночас, як вбачається з розпечатаної довідки з офіційного сайту «Судова влада», доданої ОСОБА_2 до апеляційної скарги (а.с. 18), при призначенні справи до розгляду судом була допущена помилка при написанні прізвища апелянта та замість «Мамієв Володимир Володимирович» було зазначено «Манієв Володимир Володимирович», що позбавило апелянта також можливості самостійно дізнатись про дату розгляду справи з відкритих джерел офіційного сайту.

Таким чином, вказана бездіяльність суду призвела до порушення права апелянта на захист та до позбавлення його можливості реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що свідчить про такі порушення норм процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що в його діях взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також доводи про його незгоду з результатами огляду, з підстав, наведених нижче.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вищезазначені доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовуються наступними матеріалами справи:

- з акту огляду на стан спяніння з використанням технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_2 поставив свій підпис навпроти графи «з результатами згоден», виразивши тим самим згоду з висновком огляду про перебування його у стані спяніння;

- чек алкотестеру Drager Alcotest 6810 (а.с. 3) містить підпис ОСОБА_2, що свідчить про його згоду з результатами огляду на стан спяніння;

- перебування ОСОБА_2 у стані спяніння також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 (а.с. 5) та ОСОБА_5 (а.с. 6);

- з відеозапису з нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_2 визнав факт вчиненого ним адміністративного правопорушення, оскільки в бесіді з поліцейським не заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, вказавши, що «перебрав» та погодився з результатами алкотестеру.

Таким чином, враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта про закриття провадження у справі на основі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, враховуючи наведені вище обставини та наявні у матеріалах справи докази, яким повністю підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, апеляційний суд не приймає до уваги посилання на проведення огляду з використанням технічного засобу DragerAlcotest 6810, який не є дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №419606 від 27.02.2018 року (а.с. 2) вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 27.02.2018 року.

Таким чином, на момент розгляду вказаної справи в апеляційному суді 15.06.2018 року строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, вже спливли, тому апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимог апелянта ОСОБА_2 та закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративнеправопорушення не може бути розпочато, а розпочатепідлягаєзакриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Таким чином, враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм процесуального права скасувати, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2018 року відносно ОСОБА_2, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік скасувати

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6