Суддя 1-ої інстанції Шатілова Л.Г.
Суддя доповідач - Куракова В.В.
Категорія: ст. 130 ч. 1, ст. 122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Куракова В.В., за участю ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 24.12.2017 року о 00 год. 25 хв. в районі буд. № 149 по пр. Миру в м. Маріуполі Донецької області керував автомобілем ЗАЗ Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом алкотесту «Драгер», чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Також ОСОБА_2 24.12.2017 року о 00 год. 25 хв. у районі буд. № 3 по вул. Купріна в м. Маріуполі, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та світлової сигналізації, не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі по пр. Миру, 149 в м. Маріуполі, шляхом блокування, чим порушив п. 2.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

На зазначену постанову адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», який на його думку заборонений для використання для визначення стану алкогольного сп'яніння, оскільки він відсутній в переліку технічних засобів, дозволених для виявлення та фіксації порушень правил дорожнього руху, який затверджений Наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33. Вказує, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння газоаналізатор «Драгер» показував температуру повітря, яка не відповідає дійсності. Зазначає, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. Поза увагою залишено також той факт, що ОСОБА_2 хворіє на цукровий діабет 2 типу, тому прояви хвороби поліцейські помилково сприйняли за ознаки алкогольного сп'яніння. Вказує на порушення працівниками поліції права на захист його підзахисного та ненадання перекладача ОСОБА_2 Просить скасувати постанову та закрити адміністративну справу.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та його представника, які в повному обсязі підтримали доводи апеляційної скарги, вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається дати отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови, яку винесено за його відсутності, то вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 122-2 КУпАП.

Факт вчинення адміністративних правопорушень та винність ОСОБА_2 у їх вчиненні підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 409552 від 24.12.2017 р., БР № 080067 від 24.12.2017 р., в яких правопорушник відмовився від надання будь-яких пояснень, підписав протоколи, не зазначивши будь-яких зауважень, (а.с. 3, 6), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4а) та роздрукованим висновком газоаналізатору «Драгер» (а.с. 4) поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, (а.с. 5), рапортом інспектора Бобра Д.А. (а.с. 8) та відеозаписами (а.с. 9, 15).

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що спеціалізований технічний засіб «Drager Alcotest 6820» відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а отже такий прилад не було дозволено для використання у встановленому законом порядку, що свідчить про незаконність проведеного огляду за допомогою даного засобу та недопустимість як доказу його показників, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Перелік, на який зроблено посилання в апеляційній скарзі, визначає технічні засоби, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС. Разом з тим, наказом МВС України від 30 листопада 2015 року N 1532 Державтоінспекція ліквідована.

Матеріали про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2, оформлювались працівниками патрульної поліції, отже приведений в апеляційній скарзі нормативний акт не регулює дані правовідносини.

Пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Положенням про Держлікслужбу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 647 від 12 серпня 2015 р., встановлено, що Держлікслужба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого координується Кабінетом Міністрів України через міністра охорони здоров'я.

Наказом Держлікслужби України № 1529 від 29.12.2014 р. «Про державну реєстрацію медичних виробів» затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів і внесено їх до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під номер 43 в зазначеному переліку внесено газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України і дозволені для застосування на території України.

Отже, газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, дозволений МОЗ та має свідоцтво про державну реєстрацію.

Відповідно до інструкції по експлуатації медичного виробу «Drager Alcotest 6820» повірка останнього повинна проходити 1 раз на 6 місяців.

Як вбачається з результату тесту на алкоголь приладом «Drager Alcotest 6820» від 24.12.2017р., який проходив ОСОБА_2, остання повірка даного приладу проводилась 27.06.2017 р., що підтверджує справність даного приладу.

Переглядом відеозапису встановлено, що доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції права на захист, права на залучення перекладача є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 були роз'ясненні всі його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Ніяких усних чи письмових клопотань останній не заявляв. З розмови поліцейських з правопорушником (на відеозаписі) вбачається, що ОСОБА_2 розуміє вимоги поліцейського. Також з відеозапису встановлено, що поліцейські застосовували російську мову для більш зручного спілкування з правопорушником, яку за словами останнього він розуміє.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 пояснив, що він є громадянином України, в Україні постійно мешкає з 1986 року, російською мовою володіє, працівники поліції під час оформлення матеріалів спочатку спілкувались з ним українською мовою, потім перейшли на російську.

Відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, оскільки останній відмовився в присутності двох свідків проходити огляд на стан сп'яніння в медичному закладі (а.с. 4).

Дані, що ОСОБА_2 хворий на діабет 2 типу не спростовують даних медичного огляду на стан сп'яніння і отже не є підставою для зміни або скасування оскаржуваної постанови. Доводи щодо стану здоров'я правопорушника під час вчинення інкримінованих адміністративних правопорушень та під час їх оформлення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, ретельно перевірялись під час розгляду справи судом першої інстанції і не знайшли свого підтвердження. Під час апеляційного розгляду ці доводи також не знайшли підтвердження, жодних доказів з цього приводу ОСОБА_2 та його захисником надано не було.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, то під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 фактично визнав факт вчинення даного адміністративного правопорушення, ні він, ні його захисник не змогли навести за яких підстав вони не згодні з оскаржуваною постановою в цій частині. Викладені в апеляційній скарзі доводи з цього приводу спростовуються матеріалами справи та постановою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, тому ці доводи також не можуть бути підставою для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчинених правопорушень, їх наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника мінімальне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності в межах строку, встановленого ст. 38 КУпАП, а тому підстави для закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП в данному випадку відсутні.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 122-2 КУпАП.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 122-2 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2018 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова