П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2018 р. Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Карабак Л.Г., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2018 року, о 23-40 годині, ОСОБА_1 у м.Києві, на Г.Хоткевича, 2/46, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автобус Богдан НОМЕР_2 автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, належних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, суду надано не було.

Враховуючи той факт, що у відповідності до правил ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення обмежені певним строком, а строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, унормовані ст. 277 КУпАП, суддя приймає рішення розглядати справу за його відсутності, при цьому такий висновок судді ґрунтується на тому, що ОСОБА_1 знає про час та місце слухання справи, має обов'язок з'явитися в судове засідання за викликом суду, належних доказів поважності підстав відкладення розгляду протоколу не надав.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов'язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно до п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, що відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Стан сп'яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом МВС, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24.02.1995 р.).

Відмова від проходження огляду на стан сп'яніння утворює окремий склад правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1вбачається порушення п. 2.5 а та 13.3, 2.3. б) ПДР України та наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Його вина підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення БД №162466, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом. Пояснення у протоколі нерозбірливі та протирічать одні однім.

Крім того, обставини вчинення ОСОБА_1 ДТП підтверджуються схемою ДТП, поясненнями учасників, відтак у його діях вбачається склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, будь-яких порушень вимог закону при складанні протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 які б вказували на неправомірність дій уповноважених працівників поліції, судом не встановлено.

Отже, враховуючи, необхідним застосувати до ОСОБА_1, адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому суддя виходить з правил накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, унормованих ст. 36 КУпАП, а саме: розглядаючи справу одночасно щодо кількох правопорушень стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, яким у цьому випадку є ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 33, ст. 130,251, 252, 268, 283-287, 291, 292 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в розмірі у розмірі 352,40 грн.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Строк позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 обчислювати з дня здачі або вилучення документів, що посвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: Л.Карабак