КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД

Справа № 534/16/18
Провадження № 3/534/28/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року місто Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий Віталій Вікторович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Горішні Плавні) Полтавської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

21 грудня 2017 року близько 18 год. 30 хв. по вулиці Строни, в районі будинку №1, у місті Горішні Плавні Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-21070», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2017 року ОСОБА_1, під підпис, було повідомлено про те, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння за ч.1 ст.130 КУпП відбудеться 17.01.2018 року о 09 год. 00 хв. в суді міста Горішні Плавні, тобто в Комсомольському міському суді Полтавської області. Копію відповідного протоколу ОСОБА_1 отримав на після його складення, тому вважається таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи. Проте у зазначений в протоколі час ОСОБА_1 до суду не зявився, причин неявки не повідомив. (а.с.1,10).

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, особистим підписом, підтвердив, що постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно до довідки Житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

У звязку із неявкою ОСОБА_1 до суду, судовий розгляд справи відкладався на 07.02.2018 року, 22.02.2018 року, 20.03.2018 року про що, у встановленому законом порядку, на зазначені вище адреси поштою направлялися повістки про виклик до суду, які залишилися без вручення у звязку із закінченням терміну зберігання.

Отже, судом було вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи стосовно нього.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду згаданої справи про адміністративне правопорушення по суті у відсутність особи, яка притягується до відповідальності, суд враховує наступне.

В силу положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого, висунутого проти нього, кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зіст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу ніж норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України" наголошено на тому, що особа в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи те, що справа перебуває в провадженні суду з 10.01.2018 року, неодноразово призначалася до судового розгляду, ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про час та місце судового засідання, зокрема, особисто, шляхом повідомлення в протоколі дати, часу та місця розгляду справи, при цьому, за період протягом більше двох місяців не з'явився до суду особисто, не забажав скористатися правами, наданими йому чинним законодавством, та у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях забезпечити присутність свого захисника представляти його інтереси в суді, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обовязкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, на підставі наявних документів, приєднаних до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ознайомлений з даним протоколом та надав відповідні письмові пояснення, із змісту яких вбачається, що він визнав факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та зазначив, що напередодні вжив три чарки горілки бо святкував народження своєї доньки.

Протокол від 21.12.2017 року складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, скріплено підписами самого ОСОБА_2 та особою, що йог склала. Дані, які б вказували на сумнівність чи недостовірність протоколу в матеріалах справи відсутні. Докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проведено із дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Огляд на стан спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія із застосуванням приладу для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі /алкотест 6810 Drager № ARCD 0551 №373/, результат якого склав 1,07%.

Будь-яких інших доказів та доводів, які б обґрунтовано свідчили про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 суду не надано та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Отже, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, письмовими поясненням самого ОСОБА_1, корінцем приладу «Драгер», актом огляду на стан спяніння.

Дані докази обєктивно узгоджуються між собою та не протирічать одне одному. За таких обставин, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами в їх сукупності, обєктивність яких сумнівів не викликає.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, його вік і стан здоровя, сімейний та майновий стан, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення.

Обставин, що обтяжують або помякшують відповідальність порушника, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, необхідно накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В.Крикливий