П О С Т А Н О В А

Справа № 126/809/18

Провадження № 3/126/518/2018

"12" червня 2018 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області Губко В. І.

секретар Бурлака А.І.

за участі прокурора Гладкоскока М.В.

особи, щодо якої складно адміністративний матеріал ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Департаменту захисту економіки Національної поліції України Управління захисту економіки у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності не притягувалася ,

за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 68 від 16.03.2018 року про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією ОСОБА_2 будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за правопорушення,пов'язані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3а результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_2 лише 24.10.2016 року о 09:54 було подано декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2016 року по 16.09.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи звільнена 16.09.2016 року з посади начальника відділу з питань внутрішньої політики, зв'язків з громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату Бершадської районної державної адміністрації, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», 24.10.2016 року, тобто несвоєчасно без поважних причин подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2016 року по 16.09.2016 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_2 було роз'яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 15.07.2014 відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 49-рк її призначено на посаду начальника відділу з питань внутрішньої політики, зв'язків з громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату райдержадміністрації на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку основного працівника з 16.07.2014 року.

16.09.2016 року відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 76-рк від 07.09.2016 ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу з питань внутрішньої політики, зв'язків з громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату Бершадської районної державної адміністрації, у зв'язку із виходом основного працівника.

Щодо несвоєчасного подання електронної декларації перед звільненням, нею неодноразово робилися спроби подати дану декларацію, однак система була перевантажена та пройти авторизацію їй не вдавалося. Потім ОСОБА_2 звернулася до НАЗК та їй повідомили, що необхідно замінити ЕЦП або отримати інший ( на підтвердження даного факту надала скриншот сторінок). Після отримання нового ЕЦП вона одразу заповнила та відправила декларацію. Умислу на неподання зазначеної декларації вона не мала, просила закрити провадження по праві в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Бершадської місцевої прокуратури Гладкоскок М.В. зазначив, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив накласти щодо неї стягнення в межах санкції цієї частини статті.

Згідно ч. 2 ст.7, ст.245 та ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.

Не заперечуючи обставину, що ОСОБА_2 є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що вона порушила порядок, передбачений ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд не погоджується із твердженням, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного:

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1ст.172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації.

Як встановлено у суді, ОСОБА_2 будучи згідно розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 76-рк від 07.09.2016 звільненою з посади начальника відділу з питань внутрішньої політики, зв'язків з громадськими організаціями та засобами масової інформації апарату райдержадміністрації та будучи завчасно повідомлена про звільнення, зобов'язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 16.09.2016 року.

3а результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_2 лише 24.10.2016 року о 09:54 було подано декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2016 року по 16.09.2016 року.

Як пояснила суду ОСОБА_2, нею неодноразово робилися спроби подати дану декларацію, однак система була перевантажена та пройти авторизацію їй не вдавалося. Потім ОСОБА_2 звернулася до НАЗК та їй повідомили, що необхідно замінити ЕЦП або отримати інший (на підтвердження даного факту надала скриншот сторінок).

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, встановлено, що декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення; якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Статтею 40 КЗпП України визначено перелік підстав для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Даний перелік є вичерпним та звільнення з посади в зв'язку з виходом на службу основного працівника сюди не входить.

Таким чином нормативно-правовими актами чітко визначений строк подання декларації не пізніше дня припинення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, якщо таке припинення відбулося не з ініціативи роботодавця.

Тобто, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_2, яку було завчасно повідомлено та звільнено 16.09.2016 року, повинна була подати не пізніше 16.09.2016 року.

Разом з цим, відповідно листа ДП "Національні інформаційні системи" посилені сертифікати відкритих ключів для ОСОБА_2, начальника відділу Бершадської районної державної адміністрації, строком дії на два роки було сформовано АЦСК лише 21.09.2016 року та 06.10.2016 року зазначені посилені сертифікати відкритих ключів було скасовано АЦСК відповідно до наданої заяви на скасування. 21.10.2016 АЦСК було сформовано посилені сертифікати відкритих ключів для ОСОБА_2, фізичної особи, строком дії на два роки. Станом на даний час посилені сертифікати відкритих ключів є діючими.

Таким чином, вбачається, що в несвоєчасному поданні ОСОБА_2 декларації перед звільненням відсутня вина як у формі прямого так і непрямого умислу, оскільки вона зверталася до НАЗК повідомляючи про наявні проблеми, що підтверджується роздруківками скриншотів.

Об'єктивна сторона правопорушення включає в себе несвоєчасне подання декларації без поважних причин. Однак, у ОСОБА_2 була поважна причина, з якої вона не мала об'єктивної змоги подати декларацію - відсутність ЕЦП станом на 16.09.2016 року.

Суд вважає, що за відсутності суб'єктивної та об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, не може наступати відповідальність, а тому провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, є недоведеною та необґрунтованою.

Враховуючи викладені обставини, суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Такий підхід до захисту прав особи зафіксований у ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Встановлені у суді обставини не підтверджують у бездіяльності ОСОБА_2 суб'єктивної та об'єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_2 строків подання декларації при звільненні, не створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Губко