Справа №522/8375/18
Провадження №3/522/4743/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Балківська), 36АДРЕСА_1

- за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 14.05.2018 року, суддя отримала 15.04.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 директор ТОВ «СП ГАЗ», порушив ведення податкового обліку, що призвело до порушень п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження сум податку на прибуток на ПДВ.

За вказаним фактом головним державним ревізором-інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 був складений протокол №1036 про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 року за ч.1 ст.1163-1 КпАП України, який правопорушник не підписав.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Судом вживалися заходи щодо повідомлення правопорушника про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

-придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

-ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до санкції ч.1 ст.163-1 КпАП України, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення.

Обставини правопорушення та вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №1036 від 05.05.2018 року, який правопорушник не підписав, та актом перевірки №972/15-32-14-07/40703518 від 05.05.2018 року.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року №3828-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає також стягнення судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2018 року становить 1 762 грн., тобто 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст.9, 24, 27, 33, 38, 163-1, 221, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Балківська), 36АДРЕСА_1, визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1КУпАП, та призначити адміністративне покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Балківська), 36АДРЕСА_1, судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Домусчі Л.В.