ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3250/18

провадження № 3/0285/1581/18

29 листопада 2018 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Нагорнюк Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП - НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

29.08.2018 року, о 23 год. 55 хв., ОСОБА_1 в с. Гульськ Новоград-Волинського району керував автомобілем АЗЛК-2140 д.н. 666-59ВВ з явними ознаками алкогольного сп'яніння (відсутність орієнтації в часі та просторі, різкий запах алкголю з рота), від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, кореспонденцію за місцем проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, не отримує (а.с. 14-21).

Суддею вжито всіх можливих заходів для забезпечення участі правопорушника в судовому засіданні.

Як вбачається із вимог ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи, за умови, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 КпАП України, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обовязковою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначаю, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, а останній знав про складення протоколу відносно нього та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема, даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення БД 037136 від 30.08.2018 року (а.с. 3); письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), картці обліку адміністративного правопорушення, згідно якої 29.08.2018 року на ОСОБА_1 накладений штраф за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 6).

Дослідивши матеріали справи, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання ОСОБА_1, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, бере до уваги особу правопорушника та із врахуванням ступеня вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, вважає, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виправлення порушника та виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш мякого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 4 ст. 283 КУпАП, Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.В. Нагорнюк