Справа №592/3906/18
Провадження №3/592/848/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника-адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зі слів не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

07.04.2018 року о 21.04 годині в м. Суми на пр-т. вул. Бельгійська поблизу буд. 9/1 водій ОСОБА_1 керував т.з. Mersedes-Benz н.з. ВМ5873ВІ з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager» на місці зупинки т.з. та від проходження освідування у закладі охорони здоровя СОНД відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що до автомобіля Mersedes-Benz н.з. ВМ5873ВІ він дійсно має відношення. Йому в користування надав даний автомобіль його товариш, автомобіль належить юридичній особі. 07.04.2018 він даним автомобілем не керував, а передав його іншій особі також на імя «Андрій», по батькові та прізвище його не знає, де останній живе також не знає, номер мобільного телефону «Андрія» був записаний в нього в телефоні, але той розбився і всі контакти з телефонної книжки втрачені. У вечірній час біля 20.00 год. 07.04.2018 він перебував на вул. Новомістенській в місті Суми йшов в гості, адреси не памятає, може показати на місцевості, перед цим випив пива. Йому зателефонував «Андрій» і запитав де той зараз перебуває. Він повідомив «Андрію» де знаходиться та вони домовились зустрітись, щоб повернути автомобіль. Через деякий час вони зустрілись, «Андрій» передав йому ключі та документи від автомобіля та сказав, що автомобіль стоїть на стоянці для автомобілів, автомобіля він не бачив. Потім вони розійшлися. Через деякий час до нього підійшли співробітники поліції та стали вимагати пройти до автомобіля, в них були претензії, що він перебуває в стані алкогольного спяніння, він обурювався та казав, що в них не має законних прав предявляти якісь вимоги до нього, але до нього була застосована фізична сила. Його підвели до автомобіля, хто там перебував він сказати конкретно не може, ніякі дівчата на нього не вказували, йому пропонували пройти медичне освідування на місці та в медичній установі, але він не бачив законних підстав у працівників поліції вчиняти такі дії, адже громадського порядку він не порушував та автомобілем в цей день не керував. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Захисник ОСОБА_2Є, в судовому засіданні зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які дають підстави встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП в діях ОСОБА_1, в звязку з чим, просив на підставі ст. 247 КупАП провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною і вона лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (Правила дорожнього руху України).

Така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обовязковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов'язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння.

Так, установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп'яніння проводиться поліцейським: 1) на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоровя (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

Проте, вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 дотримано не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 039194 від 07.04.2018, від підписання та ознайомлення з яким ОСОБА_1 відмовився, відповідно до якого ОСОБА_1 07.04.2018 року о 21.04 годині пр-т. вул. Бельгійська поблизу буд. 9/1 керував т.з. Mersedes-Benz н.з. ВМ5873ВІ з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager» на місці зупинки т.з. та від проходження освідування в закладі охорони здоровя СОНД відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Крім протоколу про адміністративне правопорушення факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об'єктивно підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

-ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому містяться підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, щодо підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

-Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначили, що 08.04.2018 о 00-55 годині були запрошені співробітниками поліції в якості свідків по вул. Першотравнева, 21, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії постанови в категоричній формі, також в їх присутності, ОСОБА_1 було розяснено час та місце розгляду справи за ч.1 ст.130 КУпАП, ст.122-4 КУпАП (а.с.4,5)

-Письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_8, що 07.04.2018 вони перетинали проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході близько 21-10 години, на великій швидкості до пішохідного переходу, на якому вони знаходились по вул. Троїцька, 21, наблизився т.з. Mersedes-Benz н.з. ВМ5873ВІ та не надав їм дорогу, ледь не збивши, після чого не зменшивши швидкості прослідував в напрямку вул. Новомістенська (а.с.6,7);

-Письмовими поясненнями ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які зазначили, що відпочивали в ресторані «La Specia» на пр-т. ОСОБА_12. Там вони познайомилися з чоловіком на імя ОСОБА_10. Близько 21-00 год. він запросив їх до автомобілю Mersedes-Benz темного кольору на що вони погодилися. Після чого побачили, що водій рухається на великій швидкості та з порушенням ПДР України, після чого побачили, що за ними рухається поліція з вимогою зупинити автомобіль, він ігнорував дану вимогу та продовжував рух на дуже великій швидкості по вул. Харківська, вул. Г. Сумщини, вул. Троїцька та вул. Новомістенська, після чого звернув на вул. Бельгійську та висадив їх біля буд. 9/1, сам вийшов з автомобіля та побіг в напрямку вул. Новомістенська. Відразу підїхала поліція та його затримали та вони повідомили, що дана особа на імя ОСОБА_10 дійсно керувала автомобілем Mersedes-Benz н.з. ВМ5873ВІ (а.с. 8,10, 12);

-Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки водія та в закладі охорони здоровя (а.с. 9,11).

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом, оглянутий в судовому засіданні, порушення ПДР України автомобілем Mersedes-Benz н.з. ВМ5873ВІ, затриманням ОСОБА_1 співробітниками поліції та фактичною відмовою на неодноразові законні вимоги працівників поліції пройти огляд на стан спяніння, які на місці так і в медичному закладі, що є також підтвердженням тої обставини, що ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом, відмовився від проходження освідування на стан алкогольного спяніння в присутності свідків.

Досліджені судом докази спростовують зазначену ОСОБА_1 обставину що він не керував в той день автомобілем, яким він мав право керувати на відповідній правовій підставі, дають підстави суду прийти до висновку, що він керував зазначеним транспортним засобом Mersedes-Benz н.з. ВМ5873ВІ. 07.04.2018 в зазначений в протоколі час та місці.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.3 ст. 130, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок 0001, код платежу 22030106.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20400 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Литовченко