Справа № 490/9396/17 16.03.2018 16.03.2018 16.03.2018
Номер провадження: 33/784/113/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Згідно постанови судді, 11.10.2017 р. близько 09:55 год. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "Лексус" державний номер НОМЕР_1 по Миколаївському Шосе в м. Херсоні, був не уважним, не обрав безпечної швидкості руху та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки "ГАЗ" державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що зупинився попереду, чим порушив вимоги п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд не дотримався вимог законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення.

Як зазначив Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №195712 від 11.10.2017 р. не зазначено про перевищення ним швидкості, або перебування у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, що могло сприяти вчиненню даного адміністративного правопорушення та даний факт не був спростований при розгляді справи в суді.

Зазначає, що він рухався крайньою лівою смугою, а попереду нього рухався автомобіль ЗАЗ державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 зі значно меншою швидкістю. В свою чергу, паралельно автомобілю ЗАЗ в правій смузі автодороги рухався автомобіль марки ГАЗ державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Вважає, що зіткнення відбулося внаслідок дій водія автомобіля ЗАЗ під керуванням ОСОБА_2, який на вимогу працівників поліції, здійснив зупинку прямо на лівій смузі дороги.

Зазначає, що в даному випадку, здійснити екстрене гальмування не було можливим через те, що автомобіль ЗАЗ державний номер НОМЕР_3 вже гальмував перед його автомобілем, і щоб уникнути зіткнення з автомобілем ЗАЗ, він був змушений спрямувати свій автомобіль на узбіччя, але не впорався з керуванням та здійснив наїзд на автомобіль ЗАЗ, після чого його автомобіль занесло у відбійник. Тому, апелянт вважає, що водій автомобіля ЗАЗ державний номер НОМЕР_3 допустив порушення п. 2.4 ПДР, яким передбачено, що на вимогу працівників поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, чого, на думку апелянта, він не зробив.

Зазначає, що ОСОБА_2 здійснив зупинку на лівій смузі дороги з порушенням ПДР України, чим спровокував його автомобіль на зіткнення з автомобілем ЗАЗ державний номер НОМЕР_2, що знаходився на правій смузі автодороги. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддею встановлені правильно. Висновки судді грунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя вірно зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою до нього та поясненнями учасників дорожнього руху.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №195712, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "Лексус", був не уважним, не обрав безпечної швидкості руху та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки "ГАЗ" під керуванням ОСОБА_3, що зупинився попереду. Згідно протоколу ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 ПДР України.

Зазначені відомості у протоколі повністю узгоджуються зі складеною працівниками поліції схемою місця ДТП, в якій зафіксовані розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення та наявність механічних пошкоджень.

ОСОБА_1 при складанні протоколу надав пояснення, що рухався по Миколаївському шосе зі швидкістю 70-90 км/год та, побачивши автомобіль, в якого загорілися вогні стоп-фар, почав гальмувати, однак зрозумів, що не встигає загальмувати, в зв'язку з чим почав повертати на узбіччя з правого боку. Однак, здійснив зіткнення з автомобілем "ГАЗ", після чого його автомобіль занесло у відбійник.

З письмових пояснень ОСОБА_3, які він надав працівнику поліції після ДТП, слідує, що він керував автомобілем марки "ГАЗ", рухався по Миколаївському шосе зі швидкістю 10-20 км/год, оскільки побачив автомобіль попереду що плавно гальмує. Зменшивши швидкість відчув удар. Від цього удару задню ось автомобілю підняло вгору та весь автомобіль посунуло на автомобіль марки "ЗАЗ", що перебував поруч.

Вийшовши з автомобіля, побачив що зіткнення з ним допустив автомобіль марки "Лексус" державний номер НОМЕР_1.

З письмових пояснень ОСОБА_2, які він надав працівнику поліції після ДТП, та які підтримав під час апеляційного розгляду, слідує, що він рухався на автомобілі марки "ЗАЗ", побачив оформлення ДТП та знак патрульного поліцейського про зупинку. Він зупинився в лівій смузі дороги, поруч правіше зупинився автомобіль марки "ГАЗ" бензовоз, після чого почув звук різкого гальмування, а потім побачив, як цей "ГАЗ" бензовоз відкинуло на його авто.

Згідно п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як передбачено п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П. 13.1 ПДР України встановлює обов'язок водія дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вивчивши матеріали справи та пояснення учасників дорожнього руху, оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зазначених вимог ПДР ОСОБА_1 не дотримався. Тому, суддею зроблений правильний висновок про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України, а тому доводи апелянта про відсутність цих порушень є безпідставними. З огляду на наведене, вина ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП доведена.

Що стосується призначеного стягнення, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, при накладенні стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суддя не дотримався вимог ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Призначивши найбільш суворий вид стягнення, передбачений ст. 124 КУпАП, суддя неналежним чином обґрунтував прийняте рішення, та допустив припущення, що в результаті ДТП міг статися вибух, що могло призвести до значної кількості загиблих. Однак, ці доводи не ґрунтуються на вимогах закону.

При визначенні виду стягнення суддя не врахував, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, що апеляційний суд визнає обставиною, яка пом'якшує відповідальність. Обставини, що обтяжують відповідальність, не встановлені.

З огляду на наведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, та обставини, що пом'якшують відповідальність, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_1 накладено занадто суворе адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, хоча ст. 124 КУпАП передбачено інший, менш суворий вид стягнення у виді штрафу.

За таких обставин, є достатні підстави для зміни постанови судді в частині накладення стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити в частині накладеного адміністративного стягнення та пом'якшити накладене на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП до штрафу у розмірі 340 грн.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя