АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю потерпілого ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.02.2016 серії АП2 № 325810 ОСОБА_5 17.02.2016 об 08 год. 20 хв. в м. Києві на перехресті вулиць Бальзака і Цвєтаєвої в м. Києві керував автомобілем «Фольксваген» з номерним знаком НОМЕР_1, порушив п.10.1,16.5 ПДР України, перед початком руху мне переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю «КІА» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який завершував рух через перехрестя, що призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись із постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року, вважаючи її необґрунтованою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати, та надіслати справу на новий судовий розгляд.

На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що згідно наданих до суду фото пошкоджень авто вбачається, що удар по автомобілю «КІА» був в переднє праве крило, а пошкодження автомобіля «Фольксваген» - передій бампер з лівої сторони, тобто удар був в автомобіль «КІА».

Апелянт також наголошує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_3, який стверджував, що почав рух на чіткий зелений сигнал світлофора та доїжджаючи до середини перехрестя побачив автомобіль «Фольксваген», який почав рухатися прямо на нього, при цьому, водій ОСОБА_5 не вчинив жодних дій щодо уникнення ДТП.

Крім того, на думку апелянта, пояснення свідків, які суд першої інстанції взяв до уваги, не можуть вважатися об'єктивними, бо цих свідків не було на місці ДТП, вони з'явилися пізніше в ході розгляду справи в суді.

Отже, апелянт вважає що висновок суду першої інстанції про те, що в діях водія ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП є безпідставним та необґрунтованим.

До апеляційного суду надано заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3, яке надано ОСОБА_5, в якому він вказує, що суд першої інстанції вірно зробив висновок, що саме автомобіль ОСОБА_3 став перешкодою для автомобіля ОСОБА_5 і саме ОСОБА_3 не виконав вимоги п. 12.3 ПДР України., а тому, вважає, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також повно і об'єктивно з'ясовано всі обставини справи, у зв'язку з чим, просить вказану постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

В апеляційне засідання ОСОБА_5 не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому, суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши їхні доводи, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді цієї справи судом першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримано, фактичні обставини справи не встановлено, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Так, згідно з приписами ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення. З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 325810 від 17.02.2016 року, складеного щодо ОСОБА_5, вбачається що у ньому не зазначені свідки ДТП. У матеріалах справи відсутні також письмові пояснення будь-яких свідків, отримані безпосередньо на місці ДТП після того, як вона сталася.

Як вбачається, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що покладені в основу оскаржуваної постанови, з'явилися в матеріалах справи під час її розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, пояснення вказаних свідків не можна вважати об'єктивними, оскільки особи, які були відсутні на місці ДТП під час її вчинення не можуть бути свідками того, чого вони фактично не бачили.

На необ'єктивність пояснень свідків вказує й той факт, що в оскаржуваній постанові суддею зазначено, що свідок ОСОБА_6 «нібито» бачив, як автомобіль «Фольксваген» виїхав на перехрестя по вул. Бальзака на дозволяючий сигнал світлофора, про те, як зазначив апелянт, та це нічим не спростовано, фактично ОСОБА_6 цього бачити не міг, так як з його показань вбачається, що він повернув праворуч з вул. Цвєтаєвої на вул. Бальзака та поїхав у зустрічному напрямку по відношенню до автомобіля Фольксваген. Відтак побачити,який горів сигнал світлофора для цього автомобіля він об'єктивно не міг, оскільки, рухався з протилежного боку і міг бачити лише задню не обладнану сигнальними ліхтарями частину світлофора.

З пояснень водія ОСОБА_3 наданих на місці пригоди та в суді апеляційної інстанції вбачається, що він вихав на перехрестя вулиць Цвєтаєвої та Бальзака на зелений сигнал світлофора. Перехрестя він проїжджав на невеликій швидкості, оскільки перед ним виконував маневр розвороту мікроавтобус. При цьому, ОСОБА_3 не змінював напрямок руху і продовжував рухатись прямолінійно у наміченому напрямку.

Відповідно до п. 16.8 ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

З огляду на зазначене, водій ОСОБА_3, виїхавши на перехрестя вулиць Цвєтаєвої та Бальзака на зелений сигнал світлофора, рухався у відповідності до приписів п. 16.8 ПДР України.

З пояснень водія ОСОБА_5 вбачається, що він також розпочав рух до перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Відповідно до п. 16.5 ПДР України, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Отже, розпочинаючи рух на зелений сигнал світлофора, водій ОСОБА_5 міг об'єктивно побачити автомобіль «КІА» під керуванням ОСОБА_3, який в цей момент вже знаходився на перехресті та завершував рух через нього. Проте, водій ОСОБА_5ГІ. проявив неуважність та не надав дороги автомобілю «КІА», як того вимагає п. 16.5 ПДР України, внаслідок чого допустив з зіткнення.

Зазначені обставини були об'єктивно оцінені працівником поліції, який з врахуванням дорожньої обстановки на місці пригоди та відсутністю свідків ДТП, прийняв рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_5, а не водія ОСОБА_3

Рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення саме щодо водія ОСОБА_5 повністю узгоджується з первинною обстановкою на місці пригоди, яка є найоб'єктивнішою, а не з обставинами, про які зазначили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, котрі з'явились вже у суді.

Таким чином, з врахуванням обставин ДТП, пояснень водія ОСОБА_5 та пояснень водія ОСОБА_3, що були надані ними на місці пригоди та в суді апеляційної інстанції, в діях водія автомобіля «Фольцваген» ОСОБА_5, вбачається порушення п. 16.5 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина ОСОБА_5 у вчиненні ДТП, підтверджується даними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та поясненнями водія ОСОБА_3

Таким чином, приходжу до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_5 порушень вимог п.16.5 ПДР України, тому постанова Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_5, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справи № 33/796/559/2016

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ОСОБА_8