1Справа № 335/6196/18 3/335/1015/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністративної відповідальності

19 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя районного суду м. ЗапоріжжяОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм «Sprintavto», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: м. Запоріжжя, о. Хортиця, буд. 7, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2018 року о 07:20 год., в м. Запоріжжі, по пр. Соборний, 206, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz 320 D», державний номерний знак НОМЕР_1, перед перестроюванням, не переконався в безпеці та створив перешкоди автомобілю «Mersedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого сталося зіткнення, чип порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено, завдано матеріальних збитків, травмованих осіб немає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що Правила дорожнього руху він не порушував. Вважає, що зіткнення відбулось з вини автомобіля ОСОБА_3

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншогомайна.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 411585 з доданою схемою місця ДТП,

- письмовими поясненнями: ОСОБА_4, ОСОБА_3,

- фотокартками,на яких відображена ділянка дороги на якій сталося дорожньо-транспортна пригода.

Характер і локалізація пошкоджень транспортних засобів, які вони отримали внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, особливості зафіксованих на схемі ДТП положень автомобілів, дають суду підстави вважати, що дії водія ОСОБА_2 у зазначеній дорожній обстановці не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, зокрема, пункту 10.1 Правил.

З аналізу вищевказаних документів, суд вбачає, що ОСОБА_2 під час руху транспортного засобу, рухаючись другій полосі руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався в крайній правій полосі руху, а саме з автомобілем «Mersedes-Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, а тому суд вбачає в діях ОСОБА_2 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд критично оцінує пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, що були дані ним в судовому засіданні та вважає, що ці пояснення є способом його захисту та розцінює їх, як форму захисту від адміністративної відповідальності при наявності доказів, які підтверджуютьйого винність в вчиненні адміністративних правопорушень.

Доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_2 порушення п. 10.1 ПДР, останнім суду представлено не було.

Крім того, ОСОБА_2 своїм підписом, проставленим в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.05.2018 року - ознайомився та погодився з обставинами відображеними в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, у відповідності зі ст. 33 КУпАП враховуються характер вчиненого ним правопорушення, яке представляє підвищену небезпеку для оточуючих; особу порушника, який тимчасово не працює, його ступінь вини, сімейний та майновий стан тощо.

Враховуючи встановлені обставини та особу правопорушника, суд суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ст. 124 КУпАП без позбавленням права керування транспортним засобом, що буде згідно ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганнявчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 279, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.О. Макаров