Номер провадження: 33/785/413/18
Номер справи місцевого суду: 523/563/18
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого по АДРЕСА_1, проживаючого по АДРЕСА_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, а також стягнутий судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 29.12.2017 року об 11 год. 50 хв., він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Грушевського в м. Одесі. Порушивши вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, він не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не заперечуючи свою винуватість у вчиненні правопорушення зазначив, що адміністративне стягнення, накладене на нього є надто суворим з таких підстав:

- суд 1-ї інстанції не навів у постанові жодного доводу на обґрунтування застосування такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, а не, наприклад, штрафу;

- судом порушив приписи ст. 33 КУпАП, оскільки не врахував його особу, обставини, що пом'якшують адміністративне стягнення, тощо;

- суд застосував надто суворе стягнення, оскільки не врахував, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, пропонував потерпілій скласти Європротокол для отримання відшкодування збитків від Страхової компанії, а негативної інформації щодо нього у матеріалах справи - немає;

- суд не врахував той факт, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом його існування та матеріального забезпечення;

Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_2 просить змінити постанову суду та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, потерпілу, яка залишила вирішення апеляційної скарги на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин, в апеляційній скарзі не заперечується, тому суд апеляційної інстанції вважає, що його дії кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 33 КУпАП, зазначив, що мотивує своє рішення в частині накладення адміністративного стягнення, характером та обставинами вчинення правопорушення, особою правопорушника, а саме тим, що він не працевлаштований, тому це унеможливлює призначення стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, такий висновок суду першої інстанції не можна вважати законним та справедливим через неповноту судового розгляду.

Так, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, а його видами діяльності є оптова торгівля фруктами й овочами, вантажний автомобільний транспорт, інша поштова та кур'єрська діяльність.

Окрім того, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції не встановив обставин, що пом'якшують відповідальність правопорушника.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Пунктом першим частини першої статті 34 КУпАП, передбачено, що обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.

На порушення зазначених вище норм КУпАП, суд першої інстанції не врахував жодних обставин про особу порушника, а саме те, що ОСОБА_2 працює, адже він, як фізична особа-підприємець, експлуатує вантажний автомобіль, під час керування яким, вчинив ДТП, повністю визнав свою вини і щиро кається у вчиненому правопорушенні.

Окрім того, через неповноту судового розгляду, суд першої інстанції, при накладенні адміністративного стягнення, не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, потерпілий претензій матеріального характеру до нього не має, а інше судом не встановлено.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_2, відповідно до приписів ст. 34 КУпАП, є визнання вини та щире розкаяння.

Обставини, що обтяжують його відповідальність - відсутні.

Доводи апеляційної скарги стосовно щоденної необхідності у користуванні автомобілем, оскільки ця потреба пов'язана з його роботою, апеляційний суд вважає обґрунтованими.

У відповідності до приписів п.4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 32, 33, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05.02.2012 року стосовно ОСОБА_2, в частині накладення адміністративного стягнення, - змінити.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.