Провадження № 33/824/702/2018 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Авраменко М.Г.,

за участю:

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3655 грн.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови 20.06.2018 близько 16 години перебуваючи на стаціонарному лікуванні на території Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» у умовах особливого періоду вживала спиртні напої.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3655 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів , що свідчать про те, що ОСОБА_5 взагалі вживала спиртні напої. В матеріалах справи відсутній медичний висновок, що свідчить про наявність в крові етилового спирту чи інших речовин, які викликають алкогольне чи наркотичне сп'яніння. Тобто висновок суду першої інстанції ґрунтується виключно на підставі військовослужбовців ГВКГ викладених в рапортах та поданих на ім'я начальника медичної установи.

Зазначає, що текст протоколу містить посилання на свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, разом з тим адреси та підписи цих осіб в протоколі відсутні. В тексті протоколу відсутні пояснення ОСОБА_5 та копію даного протоколу вона не отримувала.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, в підтримку доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону не виконав та недостатньо ретельно перевірив всі обставини вчинення правопорушення притягуваною особою.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як на докази винуватості особи, суд послався на матеріали адміністративної справи.

Разом з тим, порівнюючи наявні матеріали справи з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 20 червня 2018 року близько 16 години 00 хвилин на території Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ», за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 18, клініка психіатрії, бокс №12, в умовах особливого періоду, який настав 18.03.2014 згідно ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «про часткову мобілізацію» № 3031 2014 року, ЗУ «Про Затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» - вживала спиртні напої, перебуваючи на стаціонарному лікуванні.

На підтвердження вчинення ОСОБА_5 даного правопорушення, а саме знаходження її в стані алкогольного сп'яніння, в матеріалах справи містяться рапорти мол. м/с ОСОБА_7, мол. м/с ОСОБА_8 та мол. м/с ОСОБА_9

Проте, апеляційний суд не бере до уваги рапорти військовослужбовців, як доказ вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки перебування особи саме в такому стані є суто медичним критерієм стану людини і може підтверджуватися або спростовуватися лише медичною установою за результатами відповідного обстеження.

З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги наявний в матеріалах справи акт службового розслідування за фактом вживання спиртних напоїв старшим солдатом ОСОБА_5, оскільки він не може свідчити про перебування ОСОБА_5 у нетверезому стані в день складання протоколу про військове адміністративне правопорушення №212 від 04 вересня 2018 року.

В матеріалах справи відсутні жодні докази про наявність в діях ОСОБА_5 правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння під час виконання нею обов'язків військової служби 20 червня 2018 року. Не наведено їх і в постанові суду.

Таким чином, слід визнати, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються обставин правопорушення, його об'єктивної сторони, через, що суд прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 не може вважатися такою, що вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно неї слід закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року якою ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України- скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: М.Г. Авраменко