ЄУН № 336/7484/17
пр. № 3/336/146/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 17.12.2017 року о 19.08 годині, 17.12.2017 року о 18.29 годині ОСОБА_2 по вул. Вороніна, 29 керував автомобілем Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаки алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку відмовився.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, за поясненнями свого захисника тривалий час перебуває у Польщі, де працює, тому не має змоги зявитись до суду.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 вказав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вину у скоєнні інкримінованого правопорушення не визнає повністю, оскільки від проходження огляду на стан спяніння він не відмовлявся, тому подія адміністративного правопорушення відсутня, а провадження у справі слід закрити.

За клопотанням захисника судом викликались для допиту в якості свідків особи, вказані у матеріалах справи, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але за адресами, зазначеними в матеріалах справи, вказані особи судових повісток не отримували, повістки повернулись за закінченням терміну зберігання.

Крім того, в матеріалах справи прізвище одного зі свідків зазначено по різному: в акті огляду на стан спяніння як Жуткін або Жужкін, а в пояснення як Жутник. В письмових поясненнях свідка адреса проживання вказана як м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 29, що є неповною адресою, адже будинок № 29 по вул. Вороніна у м. Запоріжжя є багатоквартирним, а за адресою, що вказана в акті огляду свідок повісток не отримав жодного разу.

Письмові поясненням вказаних осіб могли б бути предметом дослідження суду, однак, за відсутності можливості допиту такий осіб в якості свідків в установленому порядку з розясненням прав та попередженням про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань або за відмову від давання показань такі пояснення належним доказом винуватості ОСОБА_2 слугувати не можуть.

Судом також переглянутий відеозапис, який не вказаний в якості додатку до протоколу, однак, DVD-R диск був доданий до матеріалів справи.

Водночас, на відеозаписі не зафіксовано відмови ОСОБА_2 в присутності свідків від проходження медичного освідуванння. Навпаки після зупинки поліцейськими на запитання поліцейських чи буде водій автомобілю проходити освідування останній дає згоду на проходження освідування в медичному закладі. Інші відеозаписи фіксують обставини спілкування якихось чоловіків, особи яких не встановлені, та поліцейських, переважно з застосуванням нецензурної лексики, але жодної смислової інформації такі відеозаписи не містять. Деякі записи взагалі не стосуються подій, про обставини яких йдеться в протоколі, адже відеозапис розпочинається о 18.19, а закінчується о 18.24 години, тобто не фіксує подій в межах часу, вказаному у протоколі.

За таких обставин, суд був позбавлений можливості встановити, чи дійсно ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження освідування для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» та у медичному закладі.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення та складу в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпаАП за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд виходить з наступного.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, обєктивна сторона вказаного правопорушення може бути виражена в наступних формах:

керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, визначаючи наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення в межах цієї справи, суд має вирішити чи відмовлявся останній від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про недоведеність відмови ОСОБА_2 від проходження освідування належними та допустимими доказами, адже свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в якості таких, допитати не виявилось можливим через не зазначення працівниками поліції вірних та повних відомостей про цих осіб, а на відеозаписі інформації про відмову саме ОСОБА_2 у присутності двох свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, від проходження освідування не міститься.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме в умисній відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за обставин, викладених у протоколі про адміністративного правопорушення, не підтвердилась, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за недоведеністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк