Справа № 428/2680/18
Провадження №3/428/753/2018
Постанова

іменем України

30 травня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі судді Макаренко І.Г., за участю секретаря судового засідання Плясуля О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого (зі слів), відомості ІПН та паспортні дані в матеріалах справи відсутні, посвідчення водія АІА 393669 ДПІ ГУ-УМВС України м.SVATOVE 22.10.2004 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

02 березня 2018 року о 00-58 годині ОСОБА_1 по вулиці Донецька в м.Сєвєродонецьку, керував транспортним засобом легковим автомобілем марки BMW x5, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, у звязку з чим згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглядати адміністративну справу у його відсутності. ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Також вказав, що співробітники поліції всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння…, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015р. не надали йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки і саме з цієї причини він відмовився від проходження огляду на стан спяніння. У медичному закладі йому також було запропоновано пройти огляд за допомогою того ж самого приладу, який надавався на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення оформлено з порушенням вимог КУпАП та просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами справи, а саме відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 142442 від 02.03.2018 року, складеним у присутності ОСОБА_1, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які посвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння. Також обставини викладені в проколі про адміністративне правопорушення підтверджуються і відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, який було переглянуто в судовому засіданні, який повністю підтверджує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та надані свідками у поясненнях обставини. Крім того, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані нагрудними камерами підрозділу поліції, також підтверджуються наданим до матеріалів та дослідженим у судовому засіданні рапортом, який відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, ст. 1 Закону України «Про інформацію», на думку суду, є належним та допустимим доказом та містить відомості не лише про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння у передбаченому законом порядку, а й про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, якою є не увімкнення покажчику повороту відповідного напрямку (п. 9.2б Правил дорожнього руху України).

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, а також вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, що обставин, які обтяжують чи помякшують адміністративне стягнення судом не встановлено, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, тобто відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 278, 280-287 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. (отримувач УК СЄВЄРОД/СЄВЄРОД/21081100, р/р 0080, код отримувача 37944909, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області; код банку отримувача 804013, код виду платежу 121, призначення платежу 21081100 адмін. штраф та інші санкції), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 352,40 грн.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, та особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко