Дата документу 27.11.2018 Справа № 554/9099/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави А. Г. Савченко, при секретарі Гречка Є. В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, приватної підприємиці, до адміністративної відповідальності не притягувалася

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу серії АА № 3000148 від 4 листопада 2018 року «4 серпня 2018 року, близько 11 год. 04 хв., порушниця ОСОБА_1 у приміщенні ТОВ «Епіцентр-К», що по вулиці Київське Шосе, 41 у м. Полтаві, шляхом вільного доступу здійснила дрібну крадіжку», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП, яка передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, і тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від пяти до десяти діб.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та показала, що в зазначений в протоколі день і час вона дійсно перебувала в торговому центрі і придбавала там речі. Була дуже схвильованою із-за хвороби своїх батьків похилого віку і забула розрахуватись за деякі речі, які в числі іншого товару купувала в магазині. Зразу ж була виявлена в цьому працівниками служби охорони, які її затримали. Будь-які пояснення з приводу обставин виявлення у неї неоплаченого товару вони слухати відмовились і зразу повідомили про цей факт в поліцію. Вини у вчиненому не визнає, так як крадіжки не скоювала, а тому просила виправдати її за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Стаття 51 КУпАП містить три норми, дві із яких встановлюють відповідальність за вчинення правопорушення, а третя встановлює розмір крадіжки, за якою вона визнається дрібною.

Відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 3 ст. 51 цього Кодексу встановлює, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у диспозиції частин першої та другої статті 51 КУпАП, оскільки не розкрито зміст порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на статтю закону, яка містить три самостійних норми, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як дрібну крадіжку.

Зокрема, в протоколі не зазначено, що саме порушницею було вкрадено, яка вартість та кількість вкраденого майна та спосіб, у який це було вчинено, тобто не розкрита обєктивна сторона правопорушення.

Крім того, не встановлено та не зазначено мету вчинення цих дій, тобто не розкрита субєктивна сторона правопорушення, що позбавляє суд можливості оцінювати їх як крадіжку, оскільки вона має корисний характер.

Так, обєктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

Із змісту протоколу не видно, яким саме чином порушниця заволоділа чужим майном та з якою метою це вчинила.

Ініціатором складення протоколу констатовано про вчинення дрібної крадіжки порушницею без зазначення вартості викраденого ним чужого майна.

Відповідно до п. 22.5 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 цього Закону для відповідного року. П. 6.6.1 пункту 6.1 статті 6 вказаного Закону встановлює податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином, для кваліфікації певного діяння як злочину або як адміністративного правопорушення необхідно визначити вартість викраденого майна і зіставити її з розміром мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Такого визначення розміру збитків ініціатором складення протоколу зроблено не було, а суд позбавлений можливості це зробити, оскільки в протоколі не зазначена вартість викраденого ним майна, а отже і встановити, що крадіжка була дрібною.

Отже, наведене дає підстави суду прийти до висновку про відсутність в діяннях особи, якій інкримінується вчинення дрібної крадіжки, складу цього правопорушення, так як не встановлено розміру збитків та не зазначено обєктивної і субєктивної сторони правопорушення.

Протокол оформлений неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Згідно з положеннями статті 255 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів, які б у визначеному законом порядку підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення нею адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не грунтується.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про її винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.Г. Савченко