АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1064/18 Головуючий суддя І інстанції Глібко О. В.
Провадження № 33/790/557/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості призначення до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн.40 коп.

На вказану судову постанову лише 30.05.2018 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить судову постанову скасувати, та винести нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що у звязку з його матеріальним становищем змушений у денний час та вечірній час підробляти в різних районах міста. На роботі дуже втомлюється фізично та приходить додому пізно.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон повязує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення з датою ухвалення судового рішення.

Постанова суду винесена 10 квітня 2018 року, тобто строк апеляційного оскарження спливає 22 квітня 2018 року.

Подавши апеляційну скаргу 30.05.2018 року ОСОБА_1 пропустив процесуальний строку апеляційного оскарження судової постанови більш ніж на один місяць.

Хоча ОСОБА_1 і не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції, однак звернувшись з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження він не зазначає ані дату коли саме він отримав копію судової постанови, ані обєктивних причин пропуску цього строку.

В своєму клопотанні ОСОБА_1 посилається лише на завантаженість його робочого часу.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис.

В даному протоколі зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Орджонікідзевському районному суді м. Харкова.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Більш того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знала, а тому вказані причини пропуску строку не можна однозначно вважати як поважні.

Хоча в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 і не приймав участі, однак він достовірно знав, що справа буде розглядатись Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, проте не цікавився її розглядом.

Таким чином, нехтування ОСОБА_1 протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги обєктивними причинами не обумовлено, і в клопотанні дані про наявність таких причин відсутні.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновлені процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2