Справа № 445/697/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський В. М.
Провадження № 33/783/629/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1 у місті Львові, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 18 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 18.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови суду 24.04.2018 року о 23 год. 50 хв. по вул.Тімірязева в м.Золочеві Львівської області ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», д.н.з. 689-95ТВ, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду, в порядку встановленому законом, з метою перевірки на стан спяніння, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та справу закрити у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції належним чином не зясував фактичні обставини справи, зокрема не допитано свідків та не перевірив їхні письмові пояснення, не досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції. Крім цього, ОСОБА_2 вказує, що він не здійснював керування в стані алкогольного спяніння, судом йому було відмовлено в залученні захисника, якого йому було призначено з центру надання правової допомоги.

На апеляційний розгляд ОСОБА_2 не зявився та про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою від 05.06.2018 року, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 445/697/18, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БД №081181 від 25.04.2018 року, складеного в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4), медичним висновком від 25.04.2018 року, згідно з яким ОСОБА_2 відмовився від будь-якого огляду (а.с.5), поясненням свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 25.05.2018 року, які ствердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, зокрема в медичному закладі (а.с.6,7,8,9).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги покликання апелянта про те, що він не здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, і такі були предметом дослідження судом першої інстанції, такі покликання розцінює як обрану форму захисту та не знаходить в матеріалах справи доказів на їх підтвердження. Більше того, ОСОБА_2 ставиться у провину відмова від проходження медичного огляду на виявлення стану спяніння, після виявлення в нього працівниками поліції ознак алкогольного спяніння.

Також апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан спяніння, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції відмовив ОСОБА_2 у залученні захисника, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би це підтверджували, а навпаки є доручення Буського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 07.05.2018 року про надання ОСОБА_2 адвоката для здійснення безоплатної правової допомоги (а.с.21), крім того ОСОБА_2 у судовому засіданні місцевого суду був присутній і скористався своїм правом надати особисті пояснення по суті справи, - таким чином порушення права на захист особи, щодо якої проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному розгляді не встановлено.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 18 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1