Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9102/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю секретаря Кусковської Т.А., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, 11.01.1988 року

народження, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 09 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Відповідно до постанови, 14.08.2017 року о 18 годині 39 хвилині ОСОБА_1 у м. Житомирі по пров. 1-му Винокурному, 19, керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження по справі.

Вважає, що суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Зазначає, що він був позбавлений можливості бути присутнім в суді при розгляді справи, надавати пояснення та користуватися іншими правами передбаченими ст. 268 КпАП України, оскільки суд розглянув справу у його відсутність та належним чином не повідомив про час та місце розгляду справи.

Копію постанови суду він отримав лише 10.01.2018 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Зазначає, що судом порушені вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП щодо належного повідомлення його про місце та час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Це, в свою чергу, позбавило його дати пояснення суду відносно обставин правопорушення, адже в нього взагалі не було права керування транспортними засобами.

Вказує, що на момент скоєння правопорушення він не мав права на керування транспортними засобами, що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру РСЦ в Житомирській області МВС України №39 від 10.01.2018 року (додається), а тому до нього не могло застосовуватись адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, що також передбачено ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1, прихожу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи містяться дані про не своєчасне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема: результатами тестування на алкоголь, згідно якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою пристрою «Драгер» від 14.08.2017 року, за результатами огляду на стан спяніння - проба позитивна 2, 03 %; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, поясненнями ОСОБА_1, який не заперечував, що керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння; відеозаписом із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, який надійшов на запит суду з УПП у м. Житомирі ДПП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не вбачає підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі з підстав розгляду справи у відсутність ОСОБА_1, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він був повідомлений про розгляд справи Богунським районним судом, однак знаючи, що стосовно нього здійснюється провадження зацікавленості у розгляді справи судом не виявляв майже чотири місяці, а судом неодноразово вживались заходи для виклику ОСОБА_1

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції було відновлено права ОСОБА_1 на участь в судовому розгляді, надано можливість надати пояснення, подати докази на спростування висновків суду та скористатись іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а ОСОБА_1 свою вину не заперечував, апеляційний суд не вважає, що розгляд справи судом першої інстанції у відсутність правопорушника, за даних обставин, є таким порушенням, яке тягне скасування прийнятого судового рішення.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП, стягнення призначені правопорушнику є мінімальними.

Доводи ОСОБА_1 про неправильне застосування щодо нього додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки на момент вчинення правопорушення він не мав такого права та думку апеляційного суду є хибними.

За змістом ст. 130 КУпАП застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом є не альтернативним, а обовязковим.

Аналіз зазначеної норми Закону вказує, що в разі повторного вчинення правопорушення, особа навіть за умови, якщо вона вже була позбавлена права керування несе відповідальність у виді позбавлення права керування транспортним засобом, за ч.2 ст. 130 КУпАП на строк 3 роки, а за ч.3 ст. 130 КУпАП на строк 10 років.

Отже, згідно з положеннями ст. 130 КУпАП обовязкове додаткове стягнення позбавлення права керування транспортним засобом застосовується і до осіб, які на момент вчинення правопорушення такого права не мали.

За таких обставин незастосування судом до ОСОБА_1 обовязкового додаткового стягнення позбавлення права керування транспортним засобом буде суперечити вимогам Закону.

На переконання апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 09 листопада 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_4