Справа № 347/472/18
Провадження № 33/779/218/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Косівського районного суду від 27 березня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві ) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 11.03.2018 року о 22 год. 10 хв. в с. Старий Косів, по вул. Л.Українки, керував автомобілем марки «БМВ 520» н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР).

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності Крім цього, суддя першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист та можливості подання доказів.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, а постанову судді Косівського районного суду від 27 березня 2018 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно в зазначені в протоколі дату та час автомобіль під його керуванням був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з ним, поліцейські почали його звинувачувати в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. На їхню пропозицію він погодився проїхати в медичний заклад для проходження медогляду на стан сп'яніння. В процесі його огляду, лікар йому повідомив, що він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Після чого, один із поліцейських дав вказівку лікареві, щоб той в результаті аналізу записав, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, на що останній погодився. Потім його відвезли в відділення поліції та склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за те, що він нібито керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Його пояснення в протоколі записані зі слів поліцейського, який таких свідчень вимагав, мотивував, що автомобіль тоді поверне, на що він погодився.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок - інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив, що у вказаний в протоколі дату та час він не був присутній при зупинці транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та його огляді на стан алкогольного сп'яніння. Він тільки оформляв адмін. матеріали щодо нього Чи були свідки на місці, він не пригадує. Склав вказаний протокол за вказівкою начальника превенції. Результат медогляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 не бачив.

В засіданні апеляційного суду свідок - інспектор поліції ОСОБА_4 пояснив, що у вказаний в протоколі дату та час дійсно був зупинений автомобіль марки БМВ під керуванням водія ОСОБА_2 за не освітлення заднього номерного знака. Під час спілкування із вказаним водієм, у нього були виявлені явні ознаки алкогольного сп'яніння. На їх пропозицію вказаний водій відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, однак погодився пройти такий огляд в медичному закладі. Також зазначив, що не був присутнім при проведенні огляду водія в Косівській ЦРЛ, так, як знаходився в той час на вулиці. Після проведення медогляду водія ОСОБА_2 було доставлено в відділення поліції для оформлення адмінматеріалів.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить скасувати постанову, а провадження закрити; вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Стосовно покликань ОСОБА_2, на те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з відтиску штампу вхідної кореспонденції Косівського районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 23 квітня 2018 року, тобто, з часу винесення постанови і до подання ним апеляційної скарги минуло більше 10 днів.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції при винесенні постанови суду 27 березня 2018 року. Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_2, суддя допустив істотну неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

З оскаржуваної постанови судді не вбачається, що суддя дійсно досліджував наявні в матеріалах справи докази і чи дав їм належну правову оцінку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №095200 від 11.03.2018 року (а.с.1), що ОСОБА_2 11.03.2018 року о 22 год. 10 хв. в с. Старий Косів по вул. Л.Українки, керував автомобілем марки «БМВ 520» н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у приймальному покої Косівської ЦРЛ, і своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР

Однак, згідно результатів аналізу №59 від 11.03.2018 року, який міститься в матеріалах провадження (а.с.2), вбачається, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено тільки про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, за яке встановлена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, однак, будь-яких інших об'єктивних доказів щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння вказаний протокол не містить.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.03.2018 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог КУпАП, розгляд справи повинен відбуватися в межах висновків, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред'явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України. Під час апеляційного провадження встановлено грубе порушення відповідними посадовими особами поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, вимогам ст. 256 КУпАП. Так, протокол про адміністративне правопорушення, повинен відповідати вимогам вищезгаданої статті Закону, тобто в протоколі мають бути зазначені: дата і місце складання протоколу, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Без належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування винуватості на особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Отже, коли вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Наявність вказаних вище грубих порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції неможливо усунути під час апеляційного розгляду.

Зібрані по справі докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 095200 та результати аналізу №59, апеляційний суд визнає недостовірними, оскільки їх зміст не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, під час апеляційного розгляду, а тому оскаржувану постанову судді слід скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційний суд приходить до висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази про вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Косівського районного суду від 27 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк