Провадження № 33/792/148/18
Справа № 678/1173/17 Головуючий в 1-й інстанції Лазаренко А. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому в режимі відеоконференції з Вінницьким міським судом Вінницької області та Летичівським районним судом Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 (Фрунзе), 15, кв. 19, на даний час фактично проживаючого та зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

За постановою суду, 16 жовтня 2017 року oб 11 год. 35 хв. на автодорозі М12 Стрій-Кіровоград-Знамянка 320 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. AB 6702 СР, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується проведеним на місці зупинки, у присутності двох свідків, тестом № 1185 за допомогою приладу Драгер «Alkotest-6810», чим порушив п. 2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 за відсутності належних доказів про своєчасне сповіщення його про місце і час розгляду справи. Тим самим його було позбавлено права знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Хибним є висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, оскільки останній у жодному із документів про це не вказував. Навпаки, зазначив у протоколі, що 15 жовтня 2017 року вжив 200 грам горілки. Жодним документом у справі не підтверджується визнання ОСОБА_1 того, що на момент складення протоколу він був у стані спяніння.

Окрім того, суд взяв до уваги у якості доказів вини ОСОБА_1 пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тоді як при складанні протоколу були присутні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Однак, пояснень вказаних свідків суд не досліджував, оцінку їм не надавав.

Неналежним доказом захисник вважає і посилання суду в постанові на показники приладу «Алкотест 6810», оскільки в постанові зазначено результати в 1,5 проміле, тоді як в протоколі 0,43 проміле.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначеній в ній доводи, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Незалежно від того, що ОСОБА_1 фактично свою вину у вчиненому не визнає, суд правильно, обґрунтовуючи наявність в діях останнього складу правопорушення, виходив з фактичних даних (доказів), які доводять його винуватість.

Зокрема, правильно зазначено, що вина ОСОБА_1 доводиться такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 055220 від 16.10.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 16 жовтня 2017 року oб 11 год. 35 хв. на автодорозі М12 Стрій-Кіровоград-Знамянка 320 км. керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. AB 6702 СР, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу «Drager Alkotest-6810» № 0606, тест № 1185 (результат тесту 0,43 %о) в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 При цьому, ОСОБА_1 по суті порушення зазначив: «16.10.2017 року в 11 год. 35 хв. керував авто НОМЕР_1. 15.10.2017 року в 16 год. 00 хв. випив 200 гр. горілки. В лікарню їхати відмовляюсь», що підтвердив своїм підписом (а.с. 3);

- даними роздруківки з технічного засобу Drager, з якої видно, що особою, яку 16.10.2017 року об 11 год. 46 хв. тестують, є ОСОБА_1, результат тесту 0,43 %о (а.с. 4);

- даними акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного двома свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з якого вбачається, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, з якими останній, проставивши свій підпис, погодився (а.с. 5);

- даними письмових пояснень вказаних свідків, які підтвердили результат тесту (а.с. 6, 7).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, тим самим позбавлено можливості реалізувати право на дачу пояснень, заявлення клопотань про допит свідків, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його оформлення ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання (перебування) є АДРЕСА_1. Саме на адресу, зазначену у протоколі за підписом ОСОБА_1, суд першої інстанції направляв повідомлення про час та місце розгляду справи. Однак, усі поштові відправлення повертались на адресу суду «за закінченням терміну зберігання».

Не представилось можливим вручити ОСОБА_1 повістку через МКП «ЖЕК № 5», у звязку з відсутністю останнього за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обовязковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обовязковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП щодо дотримання строків розгляду даної справи, здійснив судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1

Окрім того, право ОСОБА_1 давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката відповідно до ст. 268 КУпАП, фактично відновлено на даному етапі розгляду справи, а отже останній мав можливість довести свою непричетність до вчиненого.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодним документом у справі не підтверджується визнання ОСОБА_1 того, що на момент складання протоколу він був у стані спяніння є безпідставними, оскільки не грунтуються на доказах, наявних у матеріалах справи та вимогах закону.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі показаннями технічних приладів.

Так, в даному випадку саме на основі показань технічного приладу «Drager Alkotest-6810» було встановлено факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння. Саме цей доказ було взято судом до уваги при встановленні вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Щодо відсутності у матеріалах справи документів, в яких би сам ОСОБА_1 визнав факт перебування у стані алкогольного спяніння, то такі докази не є визначальними для доведення вини особи у вчинення даного виду правопорушень.

Посилання апелянта на те, що в оскаржуваній постанові суд неправильно вказав свідків та показники приладу «Алкотест 6810» за результатами проведеного огляду, не є визначальними підставами для скасування даної постанови, оскільки є описками.

Зазначені описки не впливають на склад адміністративного правопорушення та не спростовують факту перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння.

Окрім того, зазначені докази, а саме: дані роздруківки з технічного засобу Drager відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває у стані спяніння із результатом тесту 0,43 %о, дані акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено виявленні у ОСОБА_1 ознаки спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, дані письмових пояснень вказаних свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були оцінені судом апеляційної інстанції, за результатами чого підтверджено факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, тобто підтверджено висновки суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять посилань на докази, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова