АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/188/18 Справа № 712/4658/17 Головуючий по 1 інстанції Чечот А. А.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю представника ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 142144 ОСОБА_4 05.04.2017 року о 23 год. 45 хв. в м. Черкаси по вул. Дахнівська, 64 керував автомобілем «Audi-80», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків. Таким чином, ОСОБА_4 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням указаних вище стягнень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року, скасувати її та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення.

Указує, що апелянт не був належним чином повідомлений про розгляд справи, не знав про дату і час судового засідання. Зазначає, що Соснівським районним судом м. Черкаси не вірно вказано адресу апелянта, внаслідок чого постанова суду була направлена на не вірну адресу. Постанову суду ОСОБА_4 отримав 15.02.2018 р., оскільки з 13.06.2017 р. по 11.02.2018 р. перебував за кордоном, а тому не знав про її існування. Про існування такої постанови ОСОБА_4 дізнався від мами 12.02.2017 р. після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

По суті апеляційних вимог апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Водночас суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Зазначає, що суд фактично притягнув до адміністративної відповідальності особу, яка не вчиняла правопорушення і навіть не була присутня на місці події.

Так, згідно рапорту інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Черкаси, лейтенанта поліції Ведмідь О. О. від 05.04.2017, ним під час патрулювання по вул. Дахнівській в м. Черкаси помічено а/м «Audi-80», д.н.з. НОМЕР_2, який проїхав перехрестя на заборонений червоний колір світлофора. Наздогнавши даний автомобіль, лейтенант поліції встановив ознаки алкогольного сп'яніння у водія. Відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2017 серії БР № 142144. При цьому водій відмовився надавати документи, що посвідчують його особу. Не було надано посвідчення водія, документи на право керування автомобілем. В рапорті і в протоколі зазначено, що особу встановлено за допомогою ІВС ОВС "АРМОР". Проте ця інформаційна система не надає можливості достеменно встановити особу. Таким чином, працівником поліції внесені до протоколу про адміністративні правопорушення дані про водія виключно з його слів.

Сам апелянт, ОСОБА_4, стверджує, що в цей день він до пізнього вечора знаходився на роботі, працював на підприємстві ВАТ "ЮБІСІ - Сервіс" Черкаський департамент, який розташований в с. Червона Слобода, що знаходиться в іншому боці міста. А після 22.00 знаходився вдома разом зі своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Також вказує, що судом першої інстанції не встановлено чіткої дати вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі і в рапорті лейтенанта поліції Бондаренко С. І. вони різні.

Крім того, протокол серії БР № 142144 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а

саме під час складання протоколу не було встановлено особу, відносно якої

він складається. Протокол було складено зі слів порушника, який скористався даними апелянта. В протоколі не вірно зазначено прізвище апелянта. Згідно з даними паспорта прізвище апелянта "Зелик", тоді як в протоколі вказано "Зелік". Дата народження не співпадає з датою народження апелянта: вказано 06.07.1996, тоді як дата народження апелянта 06.02.1996 року.

Далі, вказує апелянт, в матеріалах справи міститься заявка про отримання судових повісток, яка підписана не ОСОБА_4, і в ній вказаний номер мобільного телефону, який не належить ОСОБА_4 Таким чином, судом направлялись смс повідомлення про призначення дати розгляду справи на невідомий номер. І, хоча в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, апелянт стверджує, що він не отримував повістки із суду. Тому звернувся до поштового відділення з заявою про видачу журналу отримання поштових відправлень для встановлення правдивості даного повідомлення.

Такий розгляд справи позбавив можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, подати докази, заявити клопотання про допит свідків. В тому числі повідомити суд про те, що це не він вчиняв указане правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_4, який був присутній особисто в першому судовому засіданні у справі в суді апеляційної інстанції, та його представник підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_4 пояснив, що він ніколи не отримував права на керування транспортними засобами; в зазначеному у протоколі місці й в указаний час там не знаходився; нічого не знає ні про автомобіль, указаний у протоколі, ні про особу, яка видала себе за нього. Вказану особу він бачив на відео з місця пригоди, яке є у матеріалах провадження.

Поліцейський Ведмідь О. О. у судовому засіданні пояснив, що пам'ятає вказані у протоколі події, й особу правопорушника встановлювали з його слів, перевіряючи через ІВС ОВС "АРМОР", оскільки водій не мав документів. Не виключає помилки у встановленні особи правопорушника.

В першому судовому засіданні у присутності ОСОБА_4 суд переглянув відео з місця пригоди, яке долучене до матеріалів справи. З його змісту є очевидним, що ОСОБА_4 і особа, яка знята на відео, є абсолютно різними людьми.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Враховуючи, що копію постанови від 15.06.2017 р. ОСОБА_4 отримав 15.02.2018 р. (а.с. 23), а апеляційна скарга подана ним 22.02.2018 р., вважаю справедливим визнати названі апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, й вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Вбачаю, що оскаржувана постанова місцевого суду не може залишатися чинною і підлягає скасуванню, оскільки в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в ході безпосереднього дослідження доказів, а саме даних відео з місця правопорушення, судом було встановлено, що особа, яка фактично вчинила правопорушення, й особа, чиї дані указані у протоколі, є різними людьми. Тобто в ході складення протоколу дані про особу правопорушника не були належним чином достеменно встановлені. За таких обставин ОСОБА_4 пригнутий до відповідальності безпідставно, оскільки не вчиняв тих дій, які указані у протоколі.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2017 року відносно ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 с т. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко