П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року про закриття провадження стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП, -

за участю прокурора Панафеди Н.М.,

особи, провадження у справі

стосовно якої закрите ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року провадження у справі стосовно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3, перебуваючи на посаді головного консультанта відділу «Ситуаційний центр» Департаменту аналітичного супроводу Офісу Глави Адміністрації Президента України, будучи державним службовцем 7 рангу, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, якому встановлені Законом обмеження щодо заняття іншою оплачуваною діяльністю. ОСОБА_3 відповідно до договору про надання послуг від 03 червня 2015 року № 178 між ним та ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого Повстання 1918 року», надавав послуги з підготовки матеріалів для газети «Трибуна січнівця» та її комп'ютерної верстки, за що йому протягом листопада 2015 року - квітня 2016 року нараховано 28462 грн. 60 коп., утримано 5558 грн. 12 коп. та виплачено через касу 22904 грн. 48 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП.

Суд закрив провадження у справі, оскільки днем виявлення адміністративного правопорушення є день відповіді ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого Повстання 1918 року», а саме 27 січня 2017 року, а відтак на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 257 КУпАП, протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення правопорушення. Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_3 працював за цивільно - правовим договором в ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого Повстання 1918 року» та саме в касі цього підприємства отримав оплату за свою творчу роботу. Захисник зазначає, що дане підприємство розташоване в Солом'янському районі міста Києва, а тому справа стосовно ОСОБА_3 повинна розглядатись в Солом'янському районному суді міста Києва.

Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції» (далі - Інструкція), оскільки він не складений на спеціальному бланку та в ньому не вказана повністю без скорочень прізвище та ім'я особи, яка склала протокол.

Крім того, захисник ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції не мав права встановлювати наявність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні правопорушення, приймаючи при цьому рішення про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки це є взаємовиключними рішеннями.

Апелянт звертає увагу на науково - консультативний висновок науково - консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07 листопада 2017 року, відповідно до якого при закритті провадження у справі у зв'язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, вина особи не встановлюється.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що суд першої інстанції порушив правила підсудності.

Апеляційний суд вважає такі доводи апелянта безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 порушив обмеження щодо суміщення та сумісництва з іншими видами діяльності в частині зайняття іншою оплачуваною діяльністю під час роботи на посаді головного консультанта відділу інформаційно - аналітичного забезпечення Офісу Глави Адміністрації Президента України.

Отже, місцем вчинення правопорушення слід вважати місце розташування органу, організації, установи, обіймаючи посаду в якому суб'єкт корупційного правопорушення порушив обмеження щодо суміщення та сумісництва з іншими видами діяльності.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про вчинення адміністративного правопорушення повинна розглядатись за місцем розташування Офісу Глави Адміністрації Президента України (м. Київ, вул. Банкова, буд. 11), що територіально відноситься до Печерського району міста Києва, відтак судом під час розгляду справи не було порушено правил підсудності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи судове рішення, захисник ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції, оскільки він не складений на спеціальному бланку та в ньому не вказана повністю без скорочень прізвище та ім'я особи, яка склала протокол.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вищевказаної Інструкції, немає точних вимог до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, пов'язаних з корупцією, зокрема не встановлена вимога до бланку самого протоколу.

Як вбачається з долученого до справи протоколу про адміністративне правопорушення, протокол повністю відповідає вказаним вимогам Інструкції, при цьому протокол складено поліцейським відповідно до вимог ст. ст. 254 і 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, суд першої інстанції не мав права встановлювати наявність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні правопорушення, приймаючи при цьому рішення про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. При цьому апелянт звертає увагу на науково - консультативний висновок науково - консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07 листопада 2017 року, відповідно до якого при закритті провадження у справі у зв'язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, вина особи не встановлюється.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими апеляційні доводи захисника про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Положеннями ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що закриваючи провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, суд повинен встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України не має вирішального значення для розгляду справи, оскільки відповідно до Положення, затвердженого Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 25 лютого 2013 року, Рада є дорадчим органом і її висновки, які подаються Вищому адміністративному суду України, носять рекомендаційний характер.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновок експертів з питань права не може бути прийнятий судом як доказ.

В той же час, апеляційний суд зазначає, що в доводах апеляційної скарги та безпосередньо в суді апеляційної інстанції ані ОСОБА_3, ані його захисник ОСОБА_2 не просили суд закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП, а підтримали доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі саме у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП, що і зробив вже суд першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року про закриття провадження щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун