Номер провадження: 33/785/567/18
Номер справи місцевого суду: 522/280/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився 03 вересня 1979 року, не працює, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Стягнутий судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду, ОСОБА_2 22 грудня 2017 року о 14 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська, 85 здійснював провадження господарської діяльності, а саме реалізацію хвойних дерев в кількості 150 одиниць без державної реєстрації, як субєкта господарювання.

За цим фактом співробітниками Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 078264 від 22 грудня 2017 року за ст.164 КпАП України.

Не погодившись з зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що розгляд справи було проведено за його відсутності, копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 21 березня 2018 року, тому не мав можливості оскаржити вказане судове рішення у передбачений ст.294 КУпАП десятиденний строк.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції визнавши його винуватим за ч.1 ст.164 КУпАП безпідставно наклав на нього адміністративне стягнення, яке не передбачено санкцією вказаної статті. Крім того зазначив, що суд розглянувши справу за його відсутності суттєво порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 13 квітня 2018 року ОСОБА_2

не зявився. До початку розгляду справи подав заяву, в якій зазначив, що підтримує подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просить розглянути її без його участі.

Частиною 1 ст.268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, з огляду на положення ч.1 ст.268 КУпАП та ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності за відсутності ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи у відношенні ОСОБА_2 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції справа була розглянута судом за відсутності ОСОБА_2

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_2, з якої вбачається, що копію оскаржуваної постанови він отримав 21 березня 2018 року і вже 30 березня 2018 року через канцелярію Приморського районного суду м.Одеси подав апеляційну скаргу.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню, як такий, що був пропущений з поважних причин.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №078264 вбачається, що ОСОБА_2 22 грудня 2017 року о 14 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Преображенська, 85 здійснював провадження господарської діяльності, а саме реалізації хвойних дерев в кількості 150 одиниць без державної реєстрації, як субєкта господарювання.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за яке ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, полягає у здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, або здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії, якщо така діяльність підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а також здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, також без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Суб'єктом правопорушення може бути особа, яка самостійно провадить господарську діяльність без державної реєстрації, як суб'єкт господарювання, та суб'єкт господарювання, який проводить господарську діяльність без одержання ліцензії, дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо таке одержання передбачене вимогами закону.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Отже, господарську діяльність здійснюють суб'єкти господарювання.

Згідно ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З наведеного вбачається, що господарську діяльність здійснюють суб'єкти господарювання, якими, зокрема, можуть бути громадяни України зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що діяльність ОСОБА_2 з продажу хвойних дерев не носила постійний та регулярний характер, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не є субєктом господарювання і не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

За таких обставин судом першої інстанції не надана належна оцінка правильності кваліфікації дій ОСОБА_2 Більш того, санкція частини 1 статті 164 КУпАП передбачає накладення на винну особу стягнення у виді штрафу від однієї тисячі, що становить 17 000 грн. до двох тисяч, що становить 34 000 грн. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте судом першої інстанції до ОСОБА_2 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн., що становить 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що не передбачено санкцією ч.1 ст.164 КУпАП.

Разом з цим давши оцінку наявним в матеріалах справи доказам апеляційний суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП за кваліфікуючою ознакою торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_2 зі ст.164 на ч.1 ст.160 КУпАП, що не погіршує його правове становище.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч.1 ст.160 КУпАП, апеляційний суд, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, яке є незначним, особу правопорушника та те, що раніше він не притягався до адміністративної відповідальності.

За таких обставини апеляційний суд дійшов висновку, що стягнення у виді штрафу в розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись статтями 23, 33, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.1 ст.164 КУпАП (Порушення порядку провадження господарської діяльності) на ч.1 ст.160 КУпАП (Торгівля з рук у невстановлених місцях) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 85 гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3