Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 9 лютого 2018 року о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Ford Focus" д/н НОМЕР_2 на вул. Райдужній, 37 в м. Києві, всупереч вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України не дав дорогу пішоходам ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які переходили проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого здійснив на них наїзд, що спричинило пошкодження транспортного засобу та травмування пішоходів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оспорюючи обставини вчинення правопорушення, встановлені судом, які викладені в постанові, та обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, просить постанову судді місцевого суду змінити в частині накладеного на нього стягнення на штраф в установленому на розсуд суду розмірі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що суд не урахував, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, він допомагає матері пенсійного віку, яка часто хворіє і потребує сторонньої допомоги. Крім того, він не має постійного місця роботи, автомобіль є єдиним джерелом доходів, а тому позбавлення спеціального права унеможливить забезпечення сім'ї та відшкодування потерпілим завданої шкоди. ОСОБА_3 звертає увагу, що до адміністративної відповідальності ____________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1645/2018 Постанова винесена суддею Левко В.Б.

Категорія: ст.124 КУпАП

притягується вперше, під час ДТП у стані сп'яніння не перебував, вину у скоєному визнав, пояснивши, що його засліпив зустрічний автомобіль.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і додав, що питання стосовно відшкодування збитків буде вирішуватися страховою компанією за заявами потерпілих; пояснення потерпілої ОСОБА_4, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, з огляду на невжиття правопорушником жодних заходів до відшкодування завданої їй шкоди, оскільки після дорожньо-транспортної пригоди вона протягом тижня перебувала на стаціонарному лікуванні, а потім ще два тижні - на амбулаторному; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, доведена наявними в справі доказами і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про суворість накладеного стягнення, то вони є безпідставними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ч.2 ст.30 КУпАП. При цьому судом було враховано характер вчиненого правопорушення, суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров'ю двох осіб, особу порушника, який не працює, його відношення до скоєного та невжиття заходів до відшкодування завданих збитків, в тому числі ті дані й обставини, на які містяться посилання в апеляційній скарзі, і правильно обрано вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк.

Посилання в апеляційній скарзі, що суд не звернув увагу на наявність у ОСОБА_3 утриманців, не дають підстав для зміни постанови судді. До того ж, доводи про допомогу матері, яка за станом здоров'я її постійно потребує, не підтверджені жодними доказами.

Отже, рішення про накладення на ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення спеціального права є правильним і підстав для його пом'якшення апеляційний суд не вбачає.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 /шість/ місяців, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн