Справа № 206/1964/18
Провадження № 3/206/812/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Чабаненко О.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю правопорушника ОСОБА_1

свідка ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 о 02 годин 16 хвилин в м. Дніпро, Самарський район, вул.Космонавтів Волкова, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що 02.04.2018 року о 02:16 годині їхав по вул. Космонавта Волкова, був втомленим, оскільки їхав з роботи. Зазначив, що їхав на невеликій швидкості, коли побачив автомобіль працівників поліції, які ввімкнули маячок, зупинився на узбіччі з правої сторони. Пояснив, що до цього моменту розлив на себе омивач для скла, який на спиртовій основі. Зазначив, що відмовився від проходження огляду на стан спяніння, оскільки в нього гострий хронічний гастрит. Погодився пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі, однак кров з вени здати не міг, так як втрачає свідомість, а в туалет йому не хотілось.

Свідок ОСОБА_2, який є інспектором УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції та складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в судовому засіданні пояснив, що 02.04.2018 року о 02:16 годині вони патрулювали в м. Дніпро по вул. Космонавта Волкова, на зустріч рухався транспортний засіб, який оминав по дорозі ями, проїжджаючи повз нього він повернув голову, ОСОБА_1 зупинився, він здав назад. Вийшовши з автомобіля, підійшов до останнього, почув чіткий запах алкоголю, була не виразна мова, не чітка хода. Посвітили в його транспортний засіб та побачили в багажнику автомобіля мангал та всі атрибути, з якими відпочивають. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу "Драгер", ОСОБА_1 відмовився. Після цього йому було розяснено право пройти медичний огляд в медичному закладі, на що останній дав згоду. Однак, в медичному закладі вже відмовився від проходження огляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне,повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення БР№209048 від 02.04.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, відеозаписом обставин адміністративного правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується показами інспектора патрульної поліції в судовому засіданні, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, на якому зафіксовані обставини складання відносно водія ОСОБА_1 02 квітня 2018 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також зафіксовано той факт, що водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням приладу «Драгер», однак останній відмовився. Крім того, досліджуючи вищезазначене відео вбачається, що ОСОБА_1О було розяснено право на проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі, з чим останній погодився.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примуового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко