АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/333/18 Справа № 183/6220/17Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Маряни Колодці, Мінераловодського району Ставропольського краю, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Експерт Агро», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 24 листопада 2017 року о 22 годині 20 хвилин в районі будинку № 4 по вул. 195 Стрілкової дивізії, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нескладна мова, різкий запах алкоголю з порожнини роту). Водій ОСОБА_3 від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Захисник у своїх апеляційних доводах зазначає, що як на доказ відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння суд першої інстанції послався на пояснення свідків ОСОБА_4, та поліцейських ОСОБА_5, ОСОБА_6

Однак, як зазначає захисник, покази свідків поліцейських не можуть бути взяті до уваги , як допустимий доказ, оскільки свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є особи, які зацікавлені в розгляді справи, оскільки є працівниками поліції.

Крім того,захисник вказує, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушення вимог закону.

На думку захисника суд першої інстанції не надав показам ОСОБА_3 належної оцінки, так в судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності зазначав, що не вживав спиртних напоїв та був тверезий, без запаху алкоголю з порожнини рота, крім того ОСОБА_3 окрім поліцейських нікого не бачив, тобто при складанні адміністративного протоколу були відсутні свідки.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 не був доставлений до медичного закладу для визначення стану сп'яніння, де він би відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння.

Так, в матеріалах провадження відсутні відомості про складення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до медичного закладу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги за відсутністю належно повідомлених про дату та час слухання справи - ОСОБА_3 та захисника- Волок Ю.В., які не скористалися своїм правом бути присутніми при розгляді апеляційної скарги,апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки наявні посилання на докази, які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_3 окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом старшого сержанта Новомосковського відділення поліції ОСОБА_5 в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_3 адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7, з яких убачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, про що свідчить підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, та мав ознаки сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Данні докази не спростовано в суді апеляційної інстанції та підтверджені показами свідків, які містяться в матеріалах провадження та судом першої інстанції їм надано оцінку .

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейських та свідків по справі, не вбачається.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що данні свідки являються працівниками поліції не відповідають дійсності,оскільки протокол складався у присутності двох свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які не є працівниками поліції та надали свої пояснення щодо відмови ОСОБА_3 проходження огляду на стан сп'яніння та саме вказані свідки є особами, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник зазначав, що працівники поліції не забезпечили відповідно до вимог ст. 266 КУпАП перевірку на стан алкогольного сп'яніння в спеціалізованому медичному закладі.

Однак, при перевірці матеріалів провадження та враховуючи письмові пояснення свідків, убачається що працівники поліції, запропонували пройти огляд на стан сп'яніння , однак правопорушник відмовився від проходження в присутності двох свідків та в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі пояснення не виклав свого бажання пройти медичний огляд в спеціальній медичній установі, а взагалі відмовився від підпису в протоколі.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять відповідно до вимог статті 266 КУпАП.

Слід також звернути увагу, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до вимог статті 266 КУпАП, а також в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 476 від 08.07.2015 та №888 від 28.10.2015, затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими, які мають спеціальні звання, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення (далі - заклад охорони здоров'я), лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Не можна визнати слушними і доводи захисника з інших підстав, оскільки з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_3 відмовився від усіх запропонованих видів проходження на стан алкогольного сп'яніння.

Слід зауважити, якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан сп'яніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп'яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції дослідив наявні докази по справі, визнав їх допустимими та, які у своїй сукупності, доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у скоєні правопорушення, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч