Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/61/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2018 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Гончар В.М., за участі особи притягнутої до відповідальності ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, працює ПА «МЮННТ», електриком, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнено судовий збір в розмірі 352,40 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 07.11.2017 року о 18.30 год. в смт. Новгородка по вул. Незалежна керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний номер М5618КД, з явними ознаками алкогольного спяніння ( млява мова, тремтіння рук), від проходження медичного огляду в КМД та продуву приладу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції, справу закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 07.11.2017 року на своєму автомобілі поїхав до знайомого ОСОБА_5 ремонтувати електрику, після чого вживав алкоголь. Вважає, що дії співробітників поліції були незаконними внаслідок того, що його було затримано не під час керування автомобілем, а коли автомобіль був у нерухомому стані, а він знаходився в автомобілі. Зазначені обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яких суд не викликав у судове засідання і не опитав. Також зазначає, що інспектор поліції та поняті у судове засідання на виклик не зявились, а тому надані ними письмові пояснення не можуть братись до уваги як достатні і достовірні докази. Вказує і на те, що письмові пояснення від його імені в яких він визнав свою вину також не можуть братись до уваги як доказ, оскільки написані не ним. За вказаних обставин вважає, що зміст постанови суду не відповідає вимогам статей 283 і 284 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 подану апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі, просили постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Також ОСОБА_3 при дачі пояснень зазначив, що 07.11.2017 року на своєму автомобілі поїхав до знайомого ОСОБА_5 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у якого в сараї ремонтувати електрику. Після чого ОСОБА_5 угостив горілкою, закускою і він на своєму автомобілі разом із ОСОБА_6 відїхали на вул. Незалежна (Ульянова) де зупинились і в автомобілі вживали горілку. Через деякий час ОСОБА_6 пішов додому, а він сидячи в автомобілі чекав сина, який повинен був сісти за кермо і таким чином доїхати додому, де і був затриманий працівниками поліції.

Допитані під час апеляційного перегляду справи свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт ремонтування ОСОБА_3 електрики в сараї ОСОБА_5

Заслухавши пояснення сторін та свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок суду обєктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 094445 від 07.11.2017 року; - письмовими поясненнями як самого ОСОБА_3 так і свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, відповідно яких на пропозицію інспектора поліції водій ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоровя ( а.с.3-6).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений відповідно до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Суд, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, застосував до ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3 щодо скасування постанови суду та закриття провадження в справі за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими. Навпаки повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 094445 від 07.11.2017 року, письмовими поясненнями як самого ОСОБА_3 так і свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відмову водія ОСОБА_3 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоровя.

Показання як водія ОСОБА_3 так і свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 щодо обставин справи апеляційним судом не можуть бути враховані як підстави для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, на запитання суду з якої сторони від будинку знаходився сарай на подвірї ОСОБА_5 останній відповів з правої сторони, а ОСОБА_3 відповів з лівої сторони. На запитання чи надавав допомогу ОСОБА_5 в ремонтуванні електрики в сараї ОСОБА_3 відповів ні не надавав, оскільки він все робив сам, а ОСОБА_5 відповів так, надавав допомогу, весь час стояв біля ОСОБА_3, підтримував кабель так як останньому самому було незручно ремонтувати електрику. На запитання чим розраховувався ОСОБА_5 за ремонт електрики ОСОБА_3 відповів горілкою і закускою яка знаходилась саме в целофановому пакеті, а ОСОБА_5 відповів - горілка і закуска знаходилась саме у вязаній сумці.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він весь час знаходився в салоні автомобіля ОСОБА_3 та подій, які відбувалися в сараї під час ремонту електрики не бачив, при цьому підтвердив факт вживання алкоголю разом з ОСОБА_3 в автомобілі останнього після ремонту електрики.

Враховуючи наявні розбіжності в показанням ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, вони не можуть бути враховані як належні докази невинуватості ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення та підставами для скасування постанови суду першої інстанції, а розцінюються як такі, що надані лише з метою можливого уникнення ОСОБА_3 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Твердження ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції не були допитані інспектор поліції та свідки зазначені в протоколі, як підстави для скасування постанови суду, вважаю безпідставними, так як наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків повність узгоджуються із письмовим поясненням самого ОСОБА_3 та складеним відносно останнього протоколом про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин посилання ОСОБА_3 на свою невинуватість у вчинені адміністративного правопорушення є його способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому вимоги його апеляційної скарги щодо скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2