Справа № 455/1562/17
Провадження № 3/455/21/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2018 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, непрацюючого, зі слів, - до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст. 122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Поліцейським сектору реагування патрульної поліції №1 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 26.12.2017 року, о 01 годині 05 хвилин, в с. Старява Старосамбірського району Львівської області, керував автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак RLS Y642, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду на стан алкогольного спяніння №173 від 26.12.2017 року, чим порушив вимоги п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 26.12.2017 року, о 01 годині 05 хвилин, в с. Старява Старосамбірського району Львівської області керував автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак RLS Y642, на вимогу працівників поліції про зупинку, завчасно подану за допомогою проблискового маячка синього кольору та спеціального звукового сигналу. Був затриманий шляхом переслідування на службовому автомобілі, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, додатково пояснив, що 26.12.2017 року, в стані алкогольного спяніння не керував транспортним засобом, працівник поліції транспортний засіб не вилучав і від керування не відстороняв, копії протоколу йому не вручав. Зазначив, що він відмовився проходити огляд на стан спяніння у вибраному полісменами закладі охорони здоровя, оскільки мав сумніви в неупередженості огляду. Після цього він просив здійснити такий огляд в іншому закладі, однак його прохання було проігнороване. Йому не відомо, яким чином було складено висновок медичного огляду, оскільки такий щодо нього не проводився, вимірявся лише тиск крові, більше нічого йому не пропонували проходити в тому числі і тест на алкотестері марки "АЛКОН". Просив провадження в справі про адміністративні правопорушення щодо нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитаний в якості свідка начальник СРПП №1 Старосамбірського ВП Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 пояснив, що ним спільно з поліцейським СРПП №1 Старосамбірського ВП Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3, перебуваючи в складі наряду ГРПП№3 під час патрулювання в с. Терло Старосамбірського району Львівської області, близько 00:10 годині було помічено автомобіль марки «Ford Focus», який рухався в напрямку с. Старява Старосамбірського району Львівської області, та водій, який побачив їхній поліцейський автомобіль, прискорив рух. У звязку з чим ним було прийнято рішення зупинити даний автомобіль. Увімкнувши проблискові маячки, ними розпочалося переслідування вищевказаного автомобіля. Однак, ОСОБА_1, не виконуючи вимог про зупинку, продовжував рух в напрямку с. Старява, не зважаючи на увімкнені проблискові маячки та сигнали звукової сирени їхнього автомобіля. В с. Старява ОСОБА_1 різко повернув вправо та заїхав на прибудинкову територію громадянки, яка називалась ОСОБА_5. Дана територія не огороджена, мається вільний доступ. ОСОБА_1, вийшовши із за керма автомобіля, намагався втекти, однак був ним затриманий.

Такі ж пояснення дав в судовому засіданні допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_3.

Допитані в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні показали, що 26.12.2017 року, в нічний час, вони розбудилися від шуму, який здійнявся на вулиці та звуку сирен. Вийшовши на вулицю, вони побачили працівників поліції, які намагалися запхати ОСОБА_1 в свою службову машину. Працівник поліції протоколу не складав.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були понятими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 373230, та викликалися в судове засідання, до суду не з»явилися.

Свідок ОСОБА_9, лікар, яка проводила огляд ОСОБА_1, показала, що поліція дала їй скерування на освідчення останнього. Діагноз був поставлений на основі обєктивних даних зі слів ОСОБА_1, що вживав алкоголь біля 17.00 години, відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, поза Ромберга хитка, підвищений артеріальний тиск, сухий язик, червоне обличчя, червоні очі, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на алкотестері марки «Алкон» ОСОБА_1 відмовився

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним суддею одночасн, то то їх слід обєднати в одне провадження.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи рапорт та протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2 КУпАП та ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ст.122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання вимог працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

Вказаний обовязок водія зазначений в п.2.4. ПДД України, за яким - на вимогу працівника поліції (міліції) водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Тобто для наявності складу адміністративного правопорушення за ст.122-2 КУпАП потрібні докази: очевидності для водія вимоги про зупинку; наявності доказів невиконання вимог про зупинку.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 373231 не зазначено, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспорту, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Крім того, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків і у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. При чому, огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №373230 від 26.12.2017 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, однак в протоколі посадовою особою обєктивну сторону правопорушення не розкрито та не надано доказів відносно керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Крім того, в протоколі відсутні відомості про відсторонення правопорушника від керування транспортним засобом, а також вилучення транспортного засобу, не зазначено ознаки алкогольного спяніння правопорушника.

У відповідності з п. 6 та п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858), огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У порушення вимог зазначеної Інструкції поліцейським не було проведено огляду на стан спяніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів, і про це у матеріалах справи відсутні докази.

На підставі розділу ІХ п. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (зі змінами).

Згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Згідно п. 15 та п. 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858), за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, - з якого вбачається, що жодних досліджень з використанням технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі не проводилося.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналогічне є регламентоване ст. 266 КУпАП, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним

Згідно ч. 1 ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 долучено висновок щодо результатів медичного огляду від 26.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння (а.с.5). Проте з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотиччного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №173, складеного лікарем ОСОБА_9 вбачається, що запах алкоголю з порожнини рота - різкий, використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі. Час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номера, дати його останньої повірки, результат обстеження відмовився.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Обєктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, - що не знайшло свого підтвердження у суді під час розгляду справи.

Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не в повній мірі виконані вимоги ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: огляд особи ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння; не наведено жодних доказів, що йому пропонувалося, але він відмовився від проходження такого огляду, - позбавляє можливості використати зазначене як докази інкримінованого проступку.

У матеріалах справи містяться два документи, які за своїм змістом суперечать один одному, а отже виникає сумнів у їхній відповідності матеріалам справи, відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чи відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак, в його діях відсутня ознака вчинення ним адміністративного проступку, що передбачено п.п. «а» п. 2.9 ПДР України, відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відповідно до ст. 247 КУпАП є обставина, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст 130 КУпАП , а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 62 , ст.63 Конституції України, ст. 122-2 , ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,254, 256, 268, 276, 279, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред'явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Л.Й.Ніточко