Справа № 735/185/18 Головуючий у 1 інстанції Балаба О.А.
Провадження № 33/795/152/2018
Категорія - ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

02 квітня 2018 року місто Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Оседач М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Коропського відділу Бахмацької місцевої прокуратури Дудка А. В. на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ПСП «Лукново», проживаючого в АДРЕСА_1,

звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголошено йому усне зауваження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП призначивши йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню прокуророві з таких підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 250 КУпАП, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, зокрема має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП, прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Тобто, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках, а саме лише при виконанні повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Така позиція викладена і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією».

Положення ч. 1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП узгоджуються з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, визначені ст. 26 даного Закону.

Згідно змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, в зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголошено йому усне зауваження.

В ч. 2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч. 1 ст. 250 КУпАП, встановлено вичерпний перелік умов та осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Однак Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (справа « Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», справа «Девеер проти Бельгії»).

«Право на справедливий суд» - як складова справедливого судового розгляду не є абсолютним, оскільки воно підлягає допустимим обмеженням і регламентується з боку держави.

Застосована норма не обмежує доступу до правосуддя, оскільки встановлення переліку осіб, які мають право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, визначено Кодексом України про адміністративні правопорушенні.

З огляду на наведене, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Коропського відділу Бахмацької місцевої прокуратури Дудка А. В. на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2018 року щодо ОСОБА_2, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Оседач