Справа № 462/5913/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/783/142/18 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 19 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19 січня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він о 23.10 год. 02.12.2017 року по вул. Шевченка, 16 у м. Львів - Рудно керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя) та відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На зазначену постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду винесена судом, який на даний час відповідно до Указу Президента України №449/2017 від 16.01.2018 року «Про ліквідацію та устворення місцевих загальних судів» не існує. Судовий розгляд проводився а відсутності ОСОБА_3 В, та його захисника, що порушило його право на захист. ОСОБА_3 В, не перебував за кермом автомобіля, а був пішоходом. До вказаного у протоколі автомобіля жодного відношення не має. Прізвища свідків у протоколі про адміністративне правопорушення відрізняються від прізвищ свідків, вказаних у їхніх поясненнях. У матеріалах справи відсутній докази, що підтверджують факт відмови ОСОБА_3 В, від проходження огляду на місці зупинки у присутності двох свідків.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №126405 від 03.12.2017 року, факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння засвідчили двоє свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Натомість, у матеріалах справи наявні пояснення свідків, котрі засвідчили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння, де їхні імена відрізняються, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

У суді апеляційної інстанції допитані як свідки працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9, котрі складали протокол про адміністративне правопорушення та відбирали пояснення у вказаних свідків, зазначені розбіжності пояснили як помилку.

Крім того, у матеріалах справи наявні і інші недоліки, без виправлення яких неможливо прийняти остаточне рішення по справі.

Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 06.03.2018 року, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №604910 від 03.12.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України скасовано.

У зазначеній постанові встановлено, що відповідачем не представлено жодного належного, обєктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом та вказував на наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Крім того, у матеріалах справи наявний відеозапис з камер спостереження працівників поліції, на якому відсутній момент зупинки ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КпАП України, що вказує на керування ним транспортним засобом та має значення для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Працівники поліції, допитані у суді апеляційної інстанції не змогли пояснити відсутність вказаного фрагменту на відеозаписі.

Також у матеріалах справи наявний рапорт працівника поліції ОСОБА_8, згідно з яким внесені виправлення у фабулу, яка ставиться у вину ОСОБА_3 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №126405, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться розбіжності у прізвищах, іменах та по батькові свідків події, з огляду на відсутність фрагменту відеозапису, на якому зафіксований момент зупинки ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КпАП України, що вказує на керування ним транспортним засобом, а також на наявний рапорт, яким внесені виправлення у протокол про адміністративне правопорушення, що чинним КпАП України не передбачено, які мають суттєве значення для встановлення наявності чи відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, вважаю, що по справі неможливо прийняти остаточне рішення, у звязку з чим її слід направити на доопрацювання в Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України для усунення виявлених недоліків.

Після повернення справи, Управлінню патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України необхідно усунути зазначені вище порушення та повторно направити справу на розгляд до суду.

Керуючись ст.ст. 278, 294 КпАП України, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 19 січня 2018 року скасувати.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_3 повернути Управлінню патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції України для усунення виявлених недоліків.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1