ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/160/18 Справа № 209/1919/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К.О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Хрипунова Д.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

адвоката Хрипунова Ю.Г.

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 24 червня 2018 року о 07 год. 25 хв. у м. Кам'янське по вул. Харківській керував автомобілем BMW н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, який було встановлено у КЗ "Кам'янська міська лікарня №1" ДОР, висновок №1/282 від 24.06.2018р.

В апеляційній скарзі захисник Хрипунов Д.Г. просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення та закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказує, що судом в порушення вимог КУпАП не було належним чином досліджено докази, наявні в матеріалах провадження, допущено формальний підхід до вирішення справи, оскільки його підзахисним було направлено до суду низку клопотань, а саме про допит особи у якості свідка - інспектора, що склав протокол, про витребування доказів у справі - відеозапису з нагрудної камери поліцейського, та про закриття провадження, проте вони повністю були проігноровані.

Апелянт також вказує, що його підзахисний самостійно звернувся до закладу охорони здоров'я та за результатом проведеного тесту показник становив 0,1 проміле, копію довідки було надано суду, але її також проігноровано та не відображено у рішенні, при цьому за наявності такого доказу, що спростовує винуватість його підзахисного у вчиненні пред'явленого правопорушення, було подано відповідне клопотання про закриття провадження, яке судом проігноровано. Одночасно вказує, що в матеріалах провадження взагалі відсутня належна кількість доказів для встановлення винності його підзахисного, судом проявлена однобічність та не досліджено інших доказів, про які було заявлено.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду приходить до наступних висновків.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком №1/282 від 24.06.2018р. щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння; поясненнями самого ОСОБА_2

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апелянта щодо надання суду відповідної довідки про проходження його підзахисним за власною ініціативою медичного огляду на стан сп'яніння в медичній установі, за результатом якої вміст алкоголю становив 0,1 проміле, довідку було долучено, що в свою чергу виключає винність останнього у вчиненні правопорушення, то такі доводи судом вважаються неспроможними, оскільки як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_2 було направлено у встановленому законом порядку проходження огляду на стан сп'яніння, проти якого останній не заперечував, та проведено його о 08.20 год. 24.06.2018 року, за висновком якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, а огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2, за результатом якого вміст алкоголю становив 0,1 проміле, вже було проведено майже через дві години після проведення попереднього огляду, що значною мірою впливає на його результати. При цьому слід зазначити, що ОСОБА_2 у своїх поясненнях особисто зазначив, що напередодні вживав алкогольні напої, та не заперечував факту встановлення у нього стану алкогольного сп'яніння за результатами медичного огляду.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення його підзахисного від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Хрипунова Д.Г. залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Хрипунова Д.Г. - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровської від 24 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду Крот С.І.