Справа № 462/629/18 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 33/783/395/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 21 березня 2018 року, -

встановив:

цією постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення штраф у розмірі 10200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови, 31 січня 2018 р., о 12 год. 18 хв., ОСОБА_1, керував автомобілем ОСОБА_3 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1, на вул. Городоцькій,168 у м. Львові у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком алкотесту «Драгер» 6820, тест № 415, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10. 10. 2001р.

Не погоджуючись з даною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що дана постанова суду підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні судом було неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, визнані доведеними невстановлені обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що судом з невідомих причин не надано оцінки поясненням свідків, а саме: інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 (особа, яка оформляла протокол про

адміністративне правопорушення) та ОСОБА_5, (особа, яка була присутня при оформлені правопорушення), які були опитані в судовому засіданні, що мало місце 21.03.2018 р., які засвідчили, що фактично протокол було складено на особу, яка не керувала транспортним засобом та після виконання ним службових обовязків (ОСОБА_1 був працівником ПАТ «Хлібпром», працював на посаді водія) передала транспортний засіб напарнику і лише після цього вжив алкогольний напій, тобто протокол було складено на пішохода, який при собі мав посвідчення водія, які у нього витребували працівники Національної поліції без достатніх на те правових підстав.

Вважає, що судом не правильно визначено підсудність даної справи, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши думку правопорушника та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримуючи апеляційну скаргу пояснив, що працював, приїхав після роботи і мав здавати зміну. Випив на території після того, як заїхав і поставив автомобіль. Працівників поліції викликала охорона.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що їх патруль приїхав на виклик, який їм поступив від охорони території на яку заїхав правопорушник, вони мають право складати протокол за наслідками звернення інших осіб про вчинення адміністративного правопорушення, ствердив, що протокол відносно ОСОБА_6 складено правомірно.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку із порушенням ним п. 2.9 а ПДР України, а саме у тому, що він 31 січня 2018 р., о 12 год. 18 хв., ОСОБА_1, керував автомобілем ОСОБА_3 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1, на вул. Городоцькій,168 у м. Львові у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком алкотесту «Драгер» 6820, тест № 415.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав стягнення в межах санкції вказаної статті. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії БР №008119 від 31.01.2018 р., висновком алкотесту Драгер; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами якого погодився ОСОБА_1, поясненнями начальника сектору охорони підприємства ОСОБА_7; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.01.2018 р.

Стосовно доводів апелянта, про те, що судом не правильно визначено підсудність даної справи, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, то відповідно до ч.1, 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. В даному випадку справа розглянута в суді за місцем його вчинення, а тому покликання апелянта про неправильне визначення підсудності є безпідставними.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 21 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.