Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2115/18
Провадження 3/480/824/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2018 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєв Г.В., при секретарі Петриченко В.С., за участю прокурора Капраль М.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого виконуючим обов'язків директора, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Леніна) 28, за ч.1 ст. 172-6 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу №256 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією ОСОБА_1 згідно рішення №107 голови Петрівської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області від 06.11.2015 року перебував на посаді депутата Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як суб'єкт декларування, повина виконувати функції держави або місцевого самоврядування та який є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, згідно підпункту: б п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», забов'язані щорічно до 1 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ЗУ Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб №1975 VIII від 23.03.2017 року Розділ XIII Прикінцеві положення ЗУ Про запобігання корупції доповнено пунктом 5-1 такого змісту: Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації.

В порушення вимог вказаного Закону, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування, а саме 29.08.2017 року декларація була подана, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з врахуванням висновку прокурора, який вважає факт вчинення правопорушення доведеним, приходжу до наступного висновку.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб'єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до примітки дост. 172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як встановлено в суді, ОСОБА_1 перебуває на посаді депутата Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а тому був зобов'язаний подати щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в період з 01 січня до 01 травня 2017 року включно.

Згідно послідовності дій суб'єкта декларування, наданої Національним агенством з запобігання корупції, встановлено, що до 29.08.2017 року ОСОБА_1, не вчиняв жодних дій, спрямованих на своєчасне подання декларації та робота в реєстрі розпочата лише 29.08.2017 року. Встановлено, що ОСОБА_1 розпочав роботу та фактично подав декларацію лише 29.08.2017 року о 21год.05хв.

Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебування особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебування (тримання) під вартою.

Тому, ОСОБА_1 не мав поважних причин порушення вимог ЗУ Про запобігання корупції, а саме на несвоєчасне подання декларації за 2016 рік.

Таким чином в період з 01.01.2017 року по 01.05.2017 року ОСОБА_1, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2016 рік, мав можливість у зазначений період подати щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подав її лише 29 серпня 2017 року, тобто несвоєчасно.

Обєктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення на офіційному веб-сайті ОСОБА_1 не встановлено.

А тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченогост. 172-6 ч.1 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2018 року за №256 (а.с. 2-7), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.8), повідомленням Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.25-26), витягом з ЄДР декларацій осіб (а.с.17)

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався по місцю проживання характеризується позитивно, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також, що ОСОБА_1 вину визнав повністю, суд приходить до висновку, що у відношенні ОСОБА_1 можливо застосувати ст. 22 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ч.1 ст.172-6 , 221, 252, 280, 283, 284 п.3 КпАП - України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.172-6 КпАП України та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України, обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Г.В. Терентьєв

26.11.2018