Справа № 675/2197/17
Провадження № 3/675/7/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., при секретарі Беліці М. О.,

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, НОМЕР_1, виданий Ізяславським РВ УМВСУ в Хмельницькій області 16 серпня 2001 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

інваліда ІІІ групи,

пенсіонера,

на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

особистий ідентифікаційний код НОМЕР_2,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вмінюється у вину те, що він 17 жовтня 2017 року о 23 годині 08 хвилин у м. Ізяславі по вул. Шевченка керував автомобілем НОМЕР_3 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від медичного обстеження на стан спяніння на місці зупинки та медичному закладі водій відмовився в присутності свідків. При цьому працівники поліції вказують на повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до постанови № 688/700/17 Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак адміністративна справа була закрита у звязку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що 17 жовтня 2017 року у вечірній час приблизно між 21 та 22 годинами він перебував біля кафе «Надія», куди заходив попити кави. Оскільки неподалік вказаного кафе проживають його батьки, на стоянці біля кафе стояв автомобіль, яким користувалася його сімя. Сам ОСОБА_1 категорично стверджував, що автомобілем не керував, у стані алкогольного спяніння не перебував. Пройти огляд на місці та проїхати для проходження відповідного огляду до лікувального закладу працівники поліції ОСОБА_1, за його твердженнями, не пропонували, а з невідомих ОСОБА_1 причин без складання відповідних документів затримали і доправили до приміщення Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, де був складений протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вказав, що не підписав протокол, оскільки викладені у ньому обставини не відповідають дійсності, про що він повідомляв працівників поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав на численні порушення в діях працівників поліції при складанні вказаного протоколу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, думку його захисника, покази свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суддя встановила наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами водіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до цих нормативних актів огляду підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Сам огляд водія проводиться безпосередньо поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (ч. ч. 1 і 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 Порядку).

І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або в разі незгоди з його результатами, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП, пункти 6-7 Порядку).

Пояснення ОСОБА_1 знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив покази ОСОБА_1, суду показав, що був зупинений працівниками поліції у вечірній час біля приміщення Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області і запрошений в якості свідка. Точної дати та часу свідок вказати не зміг, посилаючись на те, що не памятає. ОСОБА_3 показав, що в приміщенні поліції перебував ОСОБА_1, котрому у присутності свідка працівниками поліції було запропоновано проїхати до лікувального закладу і підписати документи, від чого ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_3 вказав, що не бачив, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом. Чи було запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан спяніння за допомогою алкотестеру свідок не памятає, чи був наявний в приміщенні, де перебував ОСОБА_1, прибор алкотестеру ОСОБА_3 також не зміг згадати. Крім того, свідок зазначив, що жодних пояснень більше не давав.

Не зважаючи на неодноразові виклики суду, свідок ОСОБА_4 у судове засідання для допиту не зявився. Судом були вичерпані всі можливості для забезпечення безпосереднього допиту свідка у судовому засіданні.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння або його відмови від проходження огляду на встановлення такого стану, суду надано не було.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що дії працівників поліції по виявленню у ОСОБА_1 стану спяніння містять порушення вимог ст. 266 КУпАП, спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя від 09 листопада 2015 року № 1452/735«Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом та перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом або відмови від проходження огляду на виявлення стану спяніння суду надано не було.

Таким чином, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 2, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Янішевська О. С.