Справа № 466/2790/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної служби МВС у м. Львові про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ст. 130 ч. 3 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

гр. ОСОБА_1 6 квітня 2018 року о 09.35 год., керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21103», н.з. 924-57 РЕ з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, на місці події та в медичному закладі, відповідно до встановленого законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп"яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що за кермом перебував не він, а його знайомий, який на момент появи патрульних вийшов з машини, а він пересів на його місце, однак автомобілем не керував. При цьому пояснити, з якою метою пересів на місце водія пояснити не міг.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються наявними у справі доказами.

Так, згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Однією з ознак, передбачених п.3 даної Інструкції є - запах алкоголю з порожнини рота, що і було виявлено у водія ОСОБА_1

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Враховуючи встановлені обставини справи про адміністративне правопорушення в суді, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно, його вина доведена, повністю та обєктивно стверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 117795 від 06.04.18р., рапортом інспектора поліції ОСОБА_2, від 06.04.2018 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 малий І.І., ОСОБА_4, та оглянутими в судовому засіданні матеріалами адміністративних справ № 466/572/18 та 466/8230/18.

При цьому суд критично ставиться до показів ОСОБА_1, та розцінює їх як спосіб самозахисту, оскільки останній двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп»яніння, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21103» н.з. 924-57 РЕ, за кермом якого перебував і цього разу - 06.04.2018 року, постановами суддів Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2018 року та від 22.02.2018 року, які ОСОБА_1 не оскаржувались та набрали законної сили.

Тому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, що згідно ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до роз»яснень, що містить п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р., оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та 3 ст.130 КпАП України. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Враховуючи наведене, а також те, що за ОСОБА_1 жодного транспортного засобу не числиться (згідно довідки УПП у м.Львові), вважаю, неможливим накладення додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 352 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.9, 23, 33-35, 40-1, 130, 245,251, 252, 266, 280,283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.4 Закону України „Про судовий збір", -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять ) років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, внесено подання прокурора до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_5