Справа № 182/2327/18
Провадження № 3/0182/982/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2018 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. Клименко І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СРПП №4 Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2,

вул. Петровського, 8,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 254029 водій ОСОБА_1 11.03.2018 о 3-05 год. по вул. Херсонській у м. Нікополі керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Водій від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків. Даними діями водій порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення категорично заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що дійсно 11.03.2018 він разом зі своїм другом ОСОБА_2 на вказаному автомобілі рухалися по вул. Херсонській, біля кафе „Обрій автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції. Як причину зупинки поліцейський пояснив, що на автомобілі не освітлений задній номерний знак. Автомобілем керував не він, а ОСОБА_2, але так як у нього був техпаспорт на авто, то на нього склали протокол за ч.6 ст. 121 КУпАП та виписали штраф. Потім поліцейський зауважив, що від нього чутно запах алкоголю та склав протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медогляду. При цьому проходження освідування за допомогою алкотестера „Драгер чи в медичному закладі йому ніхто не пропонував, а сам ОСОБА_1 наголошував, що він був за кермом автомобіля на момент зупинки. При складанні протоколу свідки були присутні, але вони не бачили, хто саме керував автомобілем, їх запросили вже потім. Оскільки він не керував автомобілем, просив адміністративну справу відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважаю, що винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена.

Так, згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається місце вчинення правопорушення. Але в даному випадку місце вчинення правопорушення не встановлено, оскільки зазначене у протоколі місце вчинення правопорушення не відповідає встановленим у суді обставинам.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Але, обєктивних доказів того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, в матеріалах справи немає. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження ним освідування, дачі пояснень та підпису у протоколі, а тому вказаний факт не знайшов свого підтвердження в суді.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 суду показав, що 11.03.2018 він разом з ОСОБА_1 рухалися на його автомобілі „ВАЗ 2103 в напрямку м. Нікополь. До с. Олексіївка за кермом був ОСОБА_1, але потім ОСОБА_1 пересів і далі за кермом був він. Біля кафе „Обрій по вул.. Херсонській у м. Нікополі їх автомобіль був зупинений патрульними поліцейськими, які пояснили, що не освітлений задній габарит. Потім склали відносно ОСОБА_1 протокол за ч.6 ст. 121 КУпАП, а потім ще і за відмову від проходження медогляду, бо, нібито, від ОСОБА_1 відчувався запах перегару.

Таким чином, суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи обєктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

За таких обставин суддя вважає, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного спяніння не знайшов свого підтвердження.

Інших беззаперечних та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння в матеріалах справи немає, поліцейський СРПП №4 ОСОБА_5, який складав протокол, на виклик суду не зявився, тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 221, 283, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку або на неї може бути внесено протест прокурора протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: ОСОБА_6