КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, за участі:

особи яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_1

захисника ? Харченка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Харченка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1, на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06.09.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисником особи, яка притягується до відповідальності ? адвокатом Харченком С.В. подано апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06.09.2018 скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, як наголошує в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння не відмовлявся, суть правопорушення, викладеного в протоколі, є нечітким та незрозумілим. В протоколі не зазначено який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_1 повинен був пройти на вимогу поліцейського. Зазначає, що працівниками поліції не було ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу. Адвокат зауважує, що в подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд у лікаря-нарколога, який підтвердив відсутність у останнього наркотичних речовин. При цьому апелянт стверджує, що при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп?яніння, а тому переконаний, що у поліцейських були відсутні підстави для його направлення до закладу охорони здоров?я. Також захисник посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія проходження огляду, ОСОБА_1 не відсторонювали від керування транспортним засобом. Крім того, на думку Харченка С.В., пояснення свідків не узгоджуються з протоколом і вони надруковані на бланку.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, 15.07.2018 о 09 годині 50 хвилин, рухаючись в м. Києві по просп. А. Паладіна, буд. 16, в автомобілі «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та особи яка притягується до відповідальності, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити надавши суду пояснення, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П.2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №319390 від 15.07.2018 (а.с. 1) та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 4), які в своїй сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_2, відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України.

При цьому, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає неналежним доказом, оскільки водію не пропонувалось проходити тест на алкогольне (наркотичне) сп?яніння, а отже вони не стосуються предмету доказування.

Натомість, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності з боку ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння спростовується безпосередньо дослідженим за участі сторін відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків прослідувати до лікаря-нарколога з метою проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння як це передбачено п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. З цих же підстав спростовуються і твердження адвоката про те, що водію не було роз?яснено який саме огляд і у який спосіб він повинен був його пройти.

Не може бути взятий до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_1 і Сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду останнім, оскільки відповідно до його змісту огляд ОСОБА_1 було пройдено 11.07.2018, в той час як правопорушення ним було вчинено 15.07.2018.

Не знаходять свого підтвердження і посилання адвоката в апеляційній скарзі на те, що в протоколі не викладено суть правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 в вину, оскільки виходячи з аналізу змісту ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан сп'яніння повинна бути в нерозривному зв'язку з керуванням особою транспортним засобом в такому стані.

При цьому, доводи апеляційної в частині, що стосується відсутності у водія на момент зупинки транспортного засобу ознак наркотичного сп'яніння ? на переконання суду не спростовують факту відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, тобто у найближчому медичному закладі, і порушення таким чином останнім вимог п.2.5. ПДР України.

Безпідставними є також і доводи апеляційної скарги Харченка С.В. в частині, які стосуються неознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу, оскільки зазначене спростовується змістом самого протоколу, в якому в графі &q?кл;Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення&q?і ; зазначено: &q? о;Не згідний з протоколом&q?дм;. Вказане підтверджено підписом ОСОБА_1

Разом з тим, посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння, є взаємовиключним з самим правопорушенням, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ? відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Окрім наведеного, невирішення поліцейськими питання про відсторонення водія від керування транспортним засобом після складання працівниками поліції протоколу, не спростовує самого факту ігнорування водієм положень ПДР України, за яке передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а отже не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи, що будь-яких даних, які б ставили під сумнів існуючі по справі докази стороною захисту не надано, при тому, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 06.09.2018 та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. ? залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06.09.2018, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/824/519/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Косик Л.Г.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.