Справа № 308/3577/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.11.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., за участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Паша А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою адвоката Паша А.В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2018.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Н.Яблонька, Львівської області, мешканець АДРЕСА_1, визнаний винним в порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 36 774 (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 15 коп. в дохід держави, з конфіскацією в дохід держави легкового автомобіля марки «VW GOLF», номерний знак Польщі НОМЕР_2, 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 об'єм двигуна 1 896 см. куб, тип двигуна - дизельний, в кількості 1шт., вартістю 36774 грн.13 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду, 17.02.2018 о 19 год. 58 хв. в зону митного контролю митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку «в'їзд в Україну» пасажирського напрямку прибув легковий автомобіль марки «VW GOLF», номерний знак Польщі НОМЕР_2, 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 який прямував із Угорської республіки до України в приватних справах. Як підставу для переміщення вищевказаного легкового автомобіля через митний кордон України, ОСОБА_1 Закарпатській митниці ДФС подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 04.02.2014 року та доручення на право користування транспортним засобом від 24.02.2071 № 780312017 видане - власником автомобіля ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3, завірене підписом, печаткою та штампом нотаріуса «ОСОБА_5».

Під час митного контролю, при перевірці поданих громадянином ОСОБА_1 документів, як підстави для переміщення через митний кордон України легкового автомобіля марки «VW GOLF», р.н.з Польщі НОМЕР_2, 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_1, виникли сумніви, щодо достовірності доручення на право користування вказаним транспортним засобом.

Перевіркою правомірності переміщення через митний кордон України легкового автомобіля марки «VW GOLF», р.н.з Польщі НОМЕР_2, 2002 року випуску, VIN-код НОМЕР_1, митним органом зібрано відомості, що доручення на право користування транспортним засобом від 24.02.2071 № 780312017 видане - власником автомобіля ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3, завірене підписом, печаткою та штампом нотаріуса «ОСОБА_5». є підробленим, оскільки нотаріусом ця дія не підтверджена.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України: у переміщенні через митний кордон України легкового автомобіля з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для його переміщення підробленого документа, а саме: доручення на право користування транспортним засобом від 24.02.2071 № 780312017 завірене підписом, печаткою та штампом нотаріуса «ОСОБА_5».

Адвокат Паш А.В. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі порушив питання про скасування постанови суду та закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст.467 МК України. Одночасно порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді з тих підстав, що такий пропустив з поважних причин, так як участі у розгляді судом справи не приймав, у зв'язку з неповідомленням його про час та місце розгляду справи, а копію постанови суду отримав тільки 28.08.2018 в канцелярії суду.Таким чином вважає, що суд порушив норми процесуального права, в тому числі і права ОСОБА_1 на захист, у зв'язку з неповідомленням його та адвоката про час та місце розгляду справи, що вплинуло на повноту та об'єктивність судового розгляду. Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом винесено постанову без з'ясування всіх фактичних обставин справи, що потягнуло прийняття незаконного рішення. Звертає увагу на те, що за змістом диспозиції ч.1 ст.483 МК України вчинення правопорушення спрямоване на використання завідомо підробленого документа лише з прямим умислом, чого в діях ОСОБА_1 не було, оскільки вважає, що доручення було підроблене особою, яка займалася його оформленням - ОСОБА_3, якого судом першої інстанції не допитано, чим допущено неповноту у з'ясуванні обставин справи. Також звертає увагу на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, що свідчили б про умисний характер дій ОСОБА_1, а також належних даних про дійсну вартість конфіскованого автомобіля.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова судді винесена 10.08.2018 без участі ОСОБА_1 чи його представника, копію постанови направлено на його поштову адресу супровідним листом від 22.08.2018 року №308/3577/18 (а.с.71), даних про її отримання або повернення до канцелярії суду матеріали справи не містять. Між тим, зі справи видно, що після отримання відомостей судом щодо проведення товарознавчої експертизи , даних про те, що суд призначив справу до розгляду немає, як і немає даних про те, що суд повідомляв, як ОСОБА_1 та і його захисника про день і час судового засідання.

Отже, суд всупереч вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до відповідальності, не маючи належних підтверджень про повідомлення її про час і місце судового засідання.

Згідно з доводами апелянта, він дізнався про існування оскарженої постанови в канцелярії суду першої інстанції 28.08.2018. Даних, які б вказували на те, що про винесення вищевказаної постанови ОСОБА_1 та його адвокату стало відомо до 28.08.2018 у справі не міститься. Апеляційна скарга подана 30.08.2018.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та його адвокат пропустили строк звернення до суду з поважних причин, тому з метою доступу до правосуддя, поновлює його.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Паша А.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону місцевим судом не в повній мірі дотримані, оскільки оцінюючи докази в підтвердження вини ОСОБА_1, суд взяв до уваги лише протокол про порушення митних правил, не врахувавши при цьому його пояснень про те, що він не був обізнаний про підроблення доручення на право користування автомобілем, коли надавав його представнику митниці при в'їзді в Україну для митного оформлення, оскільки автомобілем неодноразово пересікав кордон України.

Апеляційний суд також бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та його захисника Паша А.А. висловлені в апеляційному суді про те, що участі в оформленні доручення на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 не приймав, а лише надав копії своїх паспортних даних для її оформлення та приходить до висновку, що ні протоколом про порушення митних правил з додатками, ні тими фактичними даними, на які зіслався суддя у постанові, не встановлено, що ОСОБА_1, усвідомлював свої дій, як протиправні, він передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо припускав його або легковажно розраховував на його відвернення.

Окрім того з матеріалів справи убачається, що Закарпатською митницею ДФС України в особі заступника начальника управління протидії митним правопорушенням 20.02.2018 до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області направлено повідомлення № 26 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, вчинене ОСОБА_1, в якому дана попередня кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України (а.с.15-16). Однак, жодних відомостей з приводу цих обставин у справі не міститься.

З наявного в матеріалах справи витягу з кримінального провадження № 0001200 (а.с. 39) - 11.04.2018 Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, внесеного на підставі заяви адвоката Паш А.В. Відомостей про стан та результати досудового розслідування по кримінальному провадженні №0001200 від 11.04.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, у справі також немає, як і немає доказів того, чи висувалась підозра будь-якій особі у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Також і немає даних, що кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ч.3 ст.467 МК України, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

З урахуванням цього, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, не маючи переконливих доказів про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001200 від 11.04.2018, а також і не маючи відомостей щодо прийняття рішення органом досудового розслідування з приводу повідомлення Закарпатської митниці ДФС № 26 про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, вчинене ОСОБА_1 (а.с.15-16).

Відповідно до ч.2 ст. 458 МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

У зв'язку з вищенаведеним апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції необгрунтованою та передчасною, тому вона підлягає скасуванню, а матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 в порядку ст. 253 КУпАП та п.1ч.1 ст.527 МК - направленню прокурору для організації досудового розслідування.

На підставі наведенного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката Паша А.В. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2018, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, а матеріали справи разом із протоколом про порушення митних правил направити керівникові Ужгородської місцевої прокуратури для організації досудового розслідування.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :