Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1237/18 Головуючий у 1-й інст. Янчук Н. П.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1,

за участю:

особи, яка притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, 05.02.2018 року о 04 год. 05 хв. ОСОБА_2 по вул. В.Бердичівській, 6, в м.Житомирі, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у звязку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Зазначає, що судову повістку ОСОБА_2 не отримував, а розглянувши справу без його участі, суд порушив його право на захист. Крім того, при ухваленні рішення суд зазначив які матеріали він дослідив, але їх суть не розкрив, а відповідно не надав їм належної оцінки. Посилається на те, що на даний час, керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу сімї ОСОБА_2, яка складається з нього, його співмешканки та малолітньої дитини. Вказує, що вони проживають в орендованій квартирі, тому призначення такого розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами завдасть шкоди бюджету родини.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_3 та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який в судовому засіданні дав пояснення про те, що він підтримує доводи своєї апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст. 268 КУпАП - дати пояснення. Крім того, в судовому засіданні приймає участь адвокат ОСОБА_3, який захищає інтереси ОСОБА_2

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 219865 від 05.02.2018 року, складеного командиром роти №1 БУПП в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_4 вбачається, що 05.02.2018 року о 04 год. 05 хв. ОСОБА_2 по вул. В.Бердичівській, 6, в м.Житомирі, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с. 1). До зазначеного протоколу додано пояснення обох свідків та рапорт працівника поліції.

Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися, ОСОБА_2 та його захисником не надано.

Вказані в протоколі обставини підтверджуються:

- відеозаписами вказаних подій, наданих працівниками поліції, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння (а.с. 5);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що 05.02.2018 року вони були присутні, коли водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та у медичному закладі категорично відмовився. При цьому, у нього були ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту та почервоніння обличчя. (а.с. 2-3).

Зазначені пояснення свідків досліджені апеляційним судом в судовому засіданні. Крім того, апеляційний суд за клопотанням захисника намагався забезпечити їх явку в судове засідання. Проте, вказані свідки в судове засідання не зявилися. Адвокат ОСОБА_3 на виклику їх в подальшому не наполягав.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що у стані алкогольного спяніння не перебував та не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Зупинили його тому, що не було підсвічено номерного знаку.

Проте, такі пояснення ОСОБА_2 суперечать встановленим обставинам та доказам по справі.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, а також його відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленному законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з місця події, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також рапортом командира роти №1 БУПП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4.

Факт керування керування транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час ОСОБА_2 не заперечував. До медичних установ, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, для проходження огляду на стан спяніння не звертався.

Дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 також не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на їх правильність.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1