№ 3/521/7257/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Кузьменко Н.Л. при секретарі Рєутовій А.Б., за участю прокурора Полякова Р.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративні матеріали, що надійшли з відділу Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки РФ, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1,

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 як особа, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави, як субєкт декларування, в порушення абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подала 05.04.2018 року щорічну декларацію за 2017-й рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави. Відповідно до п. 5 підпункту 1 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

08.10.2015року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Одеського апеляційного адміністративного суду та з 15.03.2016 по 16.08.2017 року, відповідно до наказу керівника апарату Одеського апеляційного адміністративного суду № 41-ос/а, гр. ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціалісту відділу діловодства (канцелярії) Одеського апеляційного адміністративного суду, та присвоєно 9 ранг державного службовця. Робоче місце розташовувалося в м. Одесі по вул. Софіївська, буд. 19.

01.03.2016року ОСОБА_1 склала та підписала присягу державного службовця та з 01.10.2014 має стаж державної служби.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби. Відповідно до частини 1, пункту 1, підпункту «В» ст. З Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці. Таким чином, на ОСОБА_1 поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», і вона є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією.

16.08.2017року, відповідно до наказу керівника апарату Одеського апеляційного адміністративного суду № 57-ос/а, ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціалісту відділу діловодства (канцелярії) Одеського апеляційного адміністративного суду з 16.08.2017 відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП, за угодою сторін.

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Згідно частини першої ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Розяснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» від 20.03.2017 року, розміщеного на офіційному Інтернет-сайті НАЗК за посиланням https://nazk.gov.ua/news/rozyasnennya-nazk-shchodo- vyznachennya-subyektiv-deklaruvannya-posadovyh-osib-yurydychnyh-osib), згідно пункту першого встановлено, що Законом передбачено чотири типи декларацій суб'єкта декларування, однією з яких є декларація суб'єкта декларування, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1, як субєкт декларування, була зобовязана подати електронну декларацію у строк до 00 годин 00 хвилин 01.04.2018 року.

Проте, ОСОБА_1, будучі обізнаною щодо обовязку, термінів, порядку і способу подачі такої декларації, в порушення абзацу другого частини 2 ст. 45, у визначений Законом термін до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року не подала свою електронну декларацію, а подала таку декларацію лише 05.04.2018 року об 18 годині 34 хвилин, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату і час фактичної подачі декларації ОСОБА_1, відповідним рапортом та скрін-шотом з офіційної Інтернет-сторінки Реєстру.

Відповідно до листа Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК (вих. № 44-01/38749/18 від 04.09.2018) та додатком - витягом послідовності дій з ITC Реєстр, користувача ОСОБА_1, встановлено факт несвоєчасної подачі ОСОБА_1 відповідної декларації, та встановлено, що вперше у 2018 році, ОСОБА_1 вчинила дій у Реєстрі, розділ «Особистий кабінет», 05.04.2018 об 09 годині 35 хвилині. Того ж дня, об 18 годині 34 хвилин ОСОБА_1 було подано декларацію, та подачу документу було підтверджено ЕПЦ.

Згідно відповіді на запит за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 (вихідний № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року), зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктом декларування документів до Реєстру.

Факт обізнаності ОСОБА_1 щодо обовязку, способу і терміну подачі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підтверджується документами особової справи ОСОБА_1: присяга державного службовця; розписка щодо ознайомлення з положеннями ст. 45 Закону; попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби; поясненням ОСОБА_1; раніше поданими деклараціями, іншими доказами в матеріалах адміністративної справи що додаються до протоколу.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, як особа, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави, будучи в минулому, до 16.08.2017 року, державним службовцем 9 рангу категорії «В», особою, уповноваженою на виконання функцій держави, обіймаючи посаду головного спеціалісту відділу діловодства (канцелярії) Одеського апеляційного адміністративного суду, вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 несвоєчасно подала відповідну декларацію за місцем свого мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_4, що адміністративно-територіально відповідає Малиновському району м. Одеси.

Враховуючи вказане, місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є місце її мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Датою і часом вчинення правопорушення, повязаного з корупцією ОСОБА_1, є дата несвоєчасного подання щорічної декларації за 2017-й рік, тобто 05.04.2018 року об 18 години 34 хвилин.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є дата завершення перевірки, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання і оголошення протоколу особі, а саме 24.10.2018 року.

Щодо матеріального становища ОСОБА_1, згідно наданих пояснень, на даний час у ОСОБА_1 постійне місце роботи та доходи відсутні.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені строки, декларації особи, яка припинила діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому їй правопорушенні визнала, обставини, викладені в протоколі підтвердила.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вислухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП України за кваліфікуючою ознакою: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім повного визнання своєї вини правопорушницею, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими до суду матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №694 від 24.10.2018 року та іншими матеріалами.

Відповідно до положень ст. 34 КУ про АП суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за скоєне правопорушення щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність, у судовому засіданні не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, інші обставини справи, суд вважає, що необхідним для попередження нових правопорушень та виховання особи буде накладення на правопорушницю адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 172-6, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. (Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101. Код отримувача: (ЄДРПОУ) 38016923. Номер рахунку: 5007. Код банку (МФО): 899998. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновського районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Л. Кузьменко