Справа №560/1113/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обовязки, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 роз'яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2018 року о 21 год., на автодорозі с. Заслуччя - с. Великі Озера Чмуневич ОСОБА_3 керував мотоциклом QINGQI з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медзакладі ОСОБА_2 відмовився.

На розгляді справи в суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав повністю та пояснив, що 02 серпня 2018 року в с.Заслуччя Дубровицького району у. ОСОБА_4, поламався мотоцикл НОМЕР_1. ОСОБА_4 попросив його відбуксирувати мотоцикл в с.Залужжя Дубровицького району. Тоді він передав йому свій мотоцикл QINGQI для полегшення буксирування, так як ОСОБА_4 був з дружиною ОСОБА_5 Отже, буксируючи мотоцикл BIRD Х6, який належить ОСОБА_4 та, за кермом якого перебував він, а ОСОБА_4 будучи за кермом мотоцикла QINGQI, який належить йому, але не зареєстрований належним чином, їх наздогнав дільничний інспектор Шах на власному автомобілі та почав їх зупиняти, при цьому підрізаючи. Обїхавши дільничного, їх відразу ж наздогнав та підрізав автомобіль УАЗ, від чого вони злетіли з дороги та впали. Після цього, із зазначеного автомобіля вийшли поліцейські та почали їх скручувати. Коли їх підрізали, вони не знали хто їх намагається таким чином зупинити. Потім викликали поліцію, які в подальшому видали йому постанову про накладення штрафу за керування мотоциклом не маючи права керувати таким ТЗ. Не зареєстрованому в установленому законом порядку та без мотошолому, яку він відмовився отримувати. Після цього поліцейські забрали його робочий мотоцикл QINGQI, а поламаний BIRD Х6 залишили. Однак, на другий день він та ОСОБА_4 разом з дружиною поїхали до поліції та отримали постанови про накладення штрафу, який і сплатили в той же день, та забрали мотоцикл, який був вилучений поліцейськими. Даний протокол по ст. 130 КУпАП був складений на другий день в приміщенні поліції, коли вони приїхали забирати мотоцикл. В момент зупинки такий протокол не складався, оскільки він алкоголь не вживав та свідків, які поліція зазначила, на місці їхньої зупинки не було.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю підтвердили надані ОСОБА_2 пояснення з приводу подій, які сталися 02 серпня 2018 року.

Захисник адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що із встановлених у судовому засіданні обставин вбачається відсутність події і складу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане підтверджується тим, що як ОСОБА_2, так і допитані свідки надали ідентичні пояснення, які не мають розбіжностей. При цьому, працівники поліції припустилися поверхневого та спрощеного підходу до зясування всіх обставин, проігнорувавши права ОСОБА_2 Вважає, що вина ОСОБА_2 відсутня, що є підставою для закриття провадження у справі. При цьому вказав, що на день розгляду даної справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, а тому, у відповідності до ст. 38 КУпАП, провадження у справі має бути закрито.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1, свідків, на розгляді справи в суді, а також оглянувши матеріали справи, всебічно, повно й обєктивно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей, що працівником поліції при складанні зазначеного протоколу були дотримані вищевказані вимоги.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 стверджує, що протокол у його присутності не складали, під час спілкування з працівником поліції сторонніх осіб свідків не було, пройти освідчення на стан алкогольного спяніння йому не пропонували.

Тому ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечив з підстав, що не керував мотоциклом в стані алкогольного спяніння.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, суд не приймає до уваги наявні у матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки такі пояснення не можуть бути доказами вказаного правопорушення, так як вони не були очевидцями правопорушення в час і місці вказаних у протоколі. Із змісту таких пояснень вбачається, що вони написані аналогічно та на заготовлених бланках

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували керування ОСОБА_2 02 серпня 2018 року о 21 год., на автодорозі с. Заслуччя-с. ОСОБА_8 мотоциклом QINGQI з явними ознаками алкогольного спяніння та відмову останнього пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №268772 від 02.08.2018 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки містить суперечливі дані. Обставини, викладені у зазначеному протоколі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно розяснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму ВС України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, слід зважати на те, що згідно із нормою ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що датою вчинення правопорушення, що інкримінується ОСОБА_2, зазначено 02 серпня 2018 року.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 надійшли до суду 08 серпня 2018 року Вх. №5617 та були призначені до розгляду на 04 вересня 2018 року, розгляд яких не відбувся у зв'язку з тим, що суддя з 03 по 07 вересня 2018 року перебувала у тимчасовій непрацездатності (довідка №17 від 12.09.2018 року), а тому справу перепризначено було на 20 вересня 2018 року.

Однак, ОСОБА_2 на вказану дату не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Зважаючи на те, що з 27 вересня 2018 року по 19 листопада 2018 року суддя перебувала у відпустці, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою №22, розгляд даної справи було перепризначено на 23 листопада 2018 року.

Отже, на даний час, з дня, зазначеного датою вчинення правопорушення, минув тримісячний строк, в межах якого можливе накладення адміністративного стягнення.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Отже, враховуючи те, що на момент розгляду даної справи минуло більше як три місяці з дня, вказаного днем вчинення правопорушення, то є підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 284, 287, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_9