Справа № 450/1733/18 Провадження № 3/450/836/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кіпчарський М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ПП «Асторія», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 173-2 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії АА №599729 від 05.06.2018 року, ГП № 097848 від 12.05.2018 року, ГП № 097847 від 12.05.2018 року, ОСОБА_1 по місцю свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, 08.04.2018 року о 10:00 год., 22.04.2018 року о 10:00 год. та 12.05.2018 року о 12:00 год., вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї доньки ОСОБА_2 у виді словесних образ, нецензурної лайки та погроз застосування фізичного насильства.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, вину не визнав, пояснив що проживає в житловому будинку у с. Солонка, вул. Наварійська,74, Пустомитівського району разом з своєю колишньою дружиною ОСОБА_3, тещею та донькою ОСОБА_2 Зазначив, що на даний час у нього з вказаними особами є неприязні сімейні відносини, у спілкуванні з якими він намагається уникати та не провокувати конфліктів з ними. Вважає, що зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення події є надуманими, а викладені в них обставини такими, що не відповідають дійсності.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. При тому суд зобовязаний зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що оцінка доказів повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Згідно ст.1 ч.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення потерпілої та дослідивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2, внаслідок якого могла бути завдана шкода її психічному здоровю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії АА № 599729 від 05.06.2018 року, ГП № 097848 від 12.05.2018 року, ГП № 097847 від 12.05.2018 року; письмовими та особистими поясненнями потерпілої ОСОБА_2, наданими нею в суді; письмовими та особистими поясненнями свідка ОСОБА_3, наданими нею в суді.

Вищевикладені досліджені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Тому за вчинене на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення.

Обираючи вид та міру стягнення, враховую особу правопорушника ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності та характер вчиненого ним правопорушення, з урахуванням встановленого вважаю, що на правопорушника слід накласти стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ч.1ст.173-2, ст.ст. 283,294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні 08.04.2018 року адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170, 00 гривень, в дохід держави.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні 22.04.2018 року адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170, 00 гривень, в дохід держави.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні 12.05.2018 року адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170, 00 гривень, в дохід держави.

Згідно ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

ОСОБА_4
СуддяОСОБА_5