Справа № 214/6268/18
3/214/2117/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Саксаганського відділення поліції Криворізького відділення поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: м.-н Сонячний, буд.33, кв.29, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.09.2018 серії ГР №311734, 15.09.2018 о 10-00 годин, ОСОБА_2, знаходячись на території біля будинку №12 по пр. 200-річчя ОСОБА_3, перебуваючи поза торгівельних мереж та обєктів, тобто у невстановленому місці, здійснювала торгівлю з рук промисловими товарами, а саме: книгами, в кількості 11 штук на загальну суму 330 грн.; виделками, в кількості 10 штук на загальну суму 70 грн.; ложками, в кількості 10 штук на загальну суму 70 грн.; милом, в кількості 20 штук на загальну суму 60 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.160 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала документів в підтвердження поважності причин своєї неявки.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 не затримувалася Національною поліцією в порядку ст.260-263 КУпАП, з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи. При цьому постанова судді від 26.11.2018 про привід ОСОБА_2Національною поліцією не виконана.

За таких обставин, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_2, яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь у розгляді справи, враховуючи бездіяльність Національної поліції, яка не забезпечила її явку до суду, з метою розгляду справи у розумні строки, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності правопорушниці в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Правилами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувативсі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ч.1 ст.187 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, оскільки відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про те, що остання здійснювала торгівлю з рук саме промисловими товарами.

Відповідно до ч.2 ст.160 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення виражається в торгівлі з рук у невстановлених місцях промисловими товарами.

Обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення є предмет, а саме промислові товари.

До промислових товарів відносять товари, що є результатами діяльності людини у вигляді сировини, матеріалів, обладнання, деталей, споруд, послуг, які купують приватні особи чи організації для подальшої переробки чи використання в господарській діяльності, перепродажу чи здавання в оренду.

Натомість, всі інші товари відносяться до споживчих, оскільки вони призначені для кінцевого споживання, для особистого, сімейного або домашнього використання.

Разом з цим, як видно зі складеного щодо ОСОБА_2 протоколу, остання здійснювала торгівлю з рук у невстановленому місці такими товарами, як книги, виделки, ложки та мило, які, на думку суду, жодним чином не можуть бути віднесені до категорії промислових товарів.

Вказані обставини позбавляють суд можливості встановити наявність або відсутність правопорушення та вірно кваліфікувати дії ОСОБА_2

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення ОСОБА_2 правопорушенняНадано лише пояснення ОСОБА_2 зберігальну розписку та протокол її особистого огляду, проте належні докази того, що подія мала місце в матеріалах справи відсутні.

При цьому, працівниками поліції відібрано від ОСОБА_2 письмові пояснення, але з них не можна зробити висновок, чи визнає вона свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться їй у провину, чи ні.

Відсутність в матеріалах справи зазначених вище даних, необхідних для вирішення справи, позбавляє суд реальної можливості з'ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суду не надані.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Також, суд приймає до уваги те, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 до суду не зявилася, безпосередньо суду своїх пояснень не надала, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_2 здійснювала торгівлю з рук у невстановленому місці промисловими товарами.

За таких обставин в діях ОСОБА_2 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно до якого провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.160, ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурором упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.