ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2736/18
Провадження № 3/210/1199/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 розглянула матеріали, які надійшли від Дніпропетровського рибоохоронного патрулю Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 035359 від 20 квітня 2018 року, складеного провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_4 вбачається, що в місті Кривому Розі, вулиця Героїв АТО, 30а Дніпропетровської області о 18 годині 00 хвилин 20 квітня 2018 року громадянин ОСОБА_3 здійснював реалізацію водних біоресурсів, а саме торгувала свіжими раками без документів, що підтверджують законність їх придбання та сертифікату якості, загальною вагою 20 кг., своїми діями громадянин ОСОБА_3 порушив ст. 7 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.14 Правил любительської та спортивної рибалки, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 провину у вчиненому не визнав та заперечував проти обставин зазначених у протоколі та пояснив суду, що він не здійснював торгівлю раками , а придбав їх для особистих потреб у ПП «Попова Надія Василівна», що підтверджується долученої до матеріалів справи копією накладної № 105 від 19.04.2018 року та декларацією виробника посвідчення про якість № 103 від 19.04.2018 року.

Диспозиція ст. 88-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження обєктів тваринного або рослинного світу.

Об'єктивною стороною зазначеної статті виражене у вчиненні дій з порушення порядку придбання об'єктів тваринного або рослинного світу; порушення порядку збуту об'єктів тваринного або рослинного світу; ті самі дії, вчинені щодо об'єктів тваринного або рослинного світу, які перебували у межах території та об'єктів природно-заповідного фонду, занесених до Червоної книги України або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України; порушення правил утримання диких тварин у неволі або в напіввільних умовах. Підприємствам, установам, організаціям і громадянам дозволяється добування (придбання) диких тварин з метою утримання і розведення у напіввільних умовах чи в неволі для використання цих тварин та отриманих продуктів їх життєдіяльності. Тварини, вилучені з природного середовища за відповідним дозволом чи іншим документом та за визначену у встановленому законодавством порядку плату, є власністю підприємств, установ, організацій та громадян, яким цей дозвіл чи інший документ було видано. Дикі тварини, що утримуються підприємствами, установами, організаціями та громадянами у напіввільних умовах чи в неволі без відповідного дозволу чи інших документів на право вилучення їх з природного середовища, що засвідчують законність їх набуття, вважаються незаконно набутими. Правила добування диких тварин, а також їх утримання і розведення у напіввільних умовах чи в неволі встановлюються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням з спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади з питань мисливського господарства та полювання і рибного господарства. Збут об'єктів тваринного або рослинного світу регулюється відповідними нормативними актами, порушення встановленого порядку збуту має наслідком адміністративну відповідальність за цією статтею. Забороняється збут незаконно добутої продукції полювання. Щодо об'єктів тваринного або рослинного світу, які перебували у межах території та об'єктів природно-заповідного фонду, занесених до Червоної книги України або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з захисту прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, доки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини мають трактуватися судом на користь особи, що обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, твердження у протоколі про адміністративне правопорушення № 035359 від 20 квітня 2018 року щодо порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження обєктів тваринного або рослинного світу свого підтвердження не знайшли та спростовуються поясненнями ОСОБА_3 щодо придбання ним раків та долученими до матеріалів справи копією документів.

Вивчивши матеріли справи, вислухавши пояснення ОСОБА_3А, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що належними доказами факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 035359 від 20 квітня 2018 року, складеному відносно ОСОБА_3 за ст. 88-1 КУпАП, суду не доведено.

Відповідно вимогам п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність подій і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з встановленого, суд приходить до висновку, що провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.88-1КУпАП підлягає закриттю з-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст.88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С. В. Ступак