АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/348/18 Головуючий у І-й інстанції - Озерянська Ж.М.,
Справа № 175/3096/17 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі за участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованого, АДРЕСА_1,

якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 годин. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 320 грн. на користь держави.

При обставинах, вказаних в оскаржуваній постанові, 06 серпня 2017 року близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2, вчинив сімейну сварку, під час якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу своєї матері ОСОБА_4, чим вчинив психологічне насильство в сім'ї, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд формально підійшов до розгляду справи, відповідно й зазначене рішення суду вважає таким, що винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказав, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він не з'явився до суду, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

На його думку, вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки повідомлення про слухання справи він не отримував, а в матеріалах справи відсутні докази не тільки про повідомлення його належним чином про час та місце розгляду справи, а й навіть про відправку такого повідомлення.

Зазначив, що ані протоколом, ані оскаржуваною постановою не встановлено (не доведено) те, що ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_4, тобто є членом її сім ї, а це виключає відповідальність за ст. 173-2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови суду, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ОСОБА_2 подана 03 березня 2018 року з порушенням встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови судді. При цьому, дана справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2

В порушення вимог ст. 285 КУпАП ОСОБА_2 було направлено копію постанови 21 листопада 2017 року, тобто в порушення встановленого трьохденного строку.

За таких обставин, враховуючи пояснення ОСОБА_2 та його захисника про поштове повернення первісно поданої ними апеляційної скарги, що підтверджується доданими до апеляційної скарги матеріалів, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується фактичними обставинами справи та доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 967595 від 11 серпня 2017 року; протоколом про прийняття заяви про вчинене правопорушення від 06 серпня 2017 року; поясненнями ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_4, які не заперечували факт конфлікту та потерпіла підтвердила, що її син ОСОБА_2 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що посварився зі своєю матірґю та грубо нецензурно висловлювався на її адресу. Вказав, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто в будинку, що належить його матері та остання є членом його родини, але останнім часом проживає також і на дачі.

Отже, даючи оцінку вищевказаним даним, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_2 насильства в сім'ї по відношенню до своєї матері ОСОБА_4, з якою він проживає в одному будинку, при обставинах, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2

Тобто доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що він не проживає зі своєю матір'ю однією сім'єю спростовані його поясненнями в суді апеляційної інстанції. Зазначення в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй сестрі суд апеляційної інстанції вважає опискою, оскільки фактично зазначено прізвище, ім'я та ім'я по батькові його матері ОСОБА_4

Необгунтовані і доводи апеляційної скарги щодо не встановлення фізичної або психічної шкоди здоров'ю потерпілої, що на думку апелянта виключає адміністративну відповідальність, оскільки відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності, наслідки у вигляді завдання шкоди фізичному або психологічному здоров'ю потерпілого не є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення, при цьому з матеріалів справи об'єктивно встановлено дії правопорушника у вигляді того, що він виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою потерпілій у справі, тобто вчинив насильство психологічного характеру, внаслідок чого така шкода могла бути завдана та такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції, що є порушенням ст.268 КУпАП, про що зазначено в апеляційній скарзі, проте доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_2 та його захисника, надані суду апеляційної інстанції не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. За таких обставин, не вбачається підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 годин, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 30-1, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 годин залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя : Р.В.Мудрецький