Справа №481/274/18 30.05.2018
Провадження №33/784/245/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/245/18 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді Бондаренко Т.З.

за участю секретаря Андрієнко Л.Д.

особи,

яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, студента ІV курсу Миколаївського національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 25.02.2018 року відносно ОСОБА_3 інспектором СРПП Новобузького ВП ГУНП складено протокол, серії БД №383004, про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом того, що 25.02.2018 року о 02:05 год. водій ОСОБА_3 в порушення вимог п. 2.9 ,,а Правил дорожнього руху України, керував на перехресті вулиць Руденка та Грушевського в м. Новий Буг Миколаївської області, транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушена координацію рухів. Водію було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому порядку в Новобузькій ЦРЛ. Згідно висновку № 9 від 25.02.2018 року ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову Новобузького районного суду від 22.03.2018 року у справі відносно нього скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що документування події адміністративного правопорушення співробітниками поліції проведено з порушенням вимог КУпАП, відомчих інструкцій, а саме суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог ст. ст. 7, 251, 252, 256, 259, 266, 280 КУпАП та відповідних інструкцій.

Так, апелянт зазначає, що на місці зупинки йому не було запропоновано проходження огляду, в лікарні огляд на стан спяніння було проведено з порушенням відповідної інструкції, так як йому ніхто не пропонував здати для дослідження слину, сечу чи відповідні змиви з поверхні губ, шкірного покриву.

Йому відразу заявлено вимогу щодо здачі крові, а між тим кров може бути взято лише у випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти вказані зразки біологічних середовищ.

Стверджує, що спочатку було складено медпрацівником і видано на руки правопорушнику і поліцейським висновок, а уже потім лікар почав складати акт огляду.

Стверджує, що його свідчення про вжиття ним келиху вина не можуть бути достатнім доказом перебування його в стані спяніння, оскільки в матеріалах справи немає доказу, яке було б надано поліцією, щодо часу, кількості, міцності вжитого вина, наявності в ньому спиртової складової та, відповідно, часу виводу такого невстановленого напою з організму.

Що ж стосується лабораторного висновку щодо алкогольної інтоксикації ОСОБА_3, проведеного за результатами дослідження його крові, то апелянт просить про невизнання такого доказу в силу того, що висновок отримано за результатами дослідження незаконно отриманого біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження.

Окрім вищезазначеного, вказує, що частина протоколу складалася в лікарні, підписувався протокол в райвідділі поліції, а це викликає ряд додаткових зауважень і щодо місця складання протоколу і правдивості даних протоколу.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3. та його захисника ОСОБА_4 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №383004, від 25 лютого 2018 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 25.02.2018 року о 02:05 год. водій ОСОБА_3 керував на перехресті вулиць Руденка та Грушевського в м. Новий Буг Миколаївської області транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушена координація рухів. Водію було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому порядку в Новобузькій ЦРЛ. Згідно висновку № 9 від 25.02.2018 року, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол про адміністративне правопорушення підписано особисто ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та заперечень з приводу обставин у ньому викладених.

Окрім цього, в даному протоколі є особисті пояснення ОСОБА_3 про те, що він 24.02.2018 р. близько 21.30 год. випив 200 гр. вина і в подальшому керував автомобілем НОМЕР_2.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП.

Таким чином порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_3 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 9, складеного о 02 год. 40 хв. 25 лютого 2018 року лікарем Новобузької ЦРЛ ОСОБА_5, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння.

Також за остаточним результатом медичного огляду на стан спяніння водія транспортного засобу за актом № 9-1298 та тестів на вміст психоактивних речовин, у відповідності до вимог п. 3.15 спільного наказу МОЗ, МВС України № 400/666 від 9 вересня 2009 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено діагноз гостра алкогольна інтоксикація.

Крім цього, до суду апеляційної інстанції надано результат токсикологічного дослідження за № 1298 від 28 лютого 2018 року, відповідно до якого в крові ОСОБА_3 виявлено етанол в концентрації 0,49 %.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, в порушення п. 2.9 а ПДР України.

Враховуючи наведене, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 дотримався наведених вимог закону в повному обсязі, зясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Так, посилання апелянта на порушення порядку проходження медичного огляду, а саме проходження його в лікарні та шляхом лабораторного дослідження крові, а не іншого біологічного середовища, не можна прийняти до уваги, оскільки як зазначено в протоколі ОСОБА_3 визнав, що він перебував в стані алкогольного спяніння та погодився пройти медичний огляд саме в медичному закладі. Будь-яких заперечень щодо проходження у такий спосіб огляду ОСОБА_3 в протоколі не зазначив. Також, ОСОБА_3 не заперечував щодо забору в нього саме крові для лабораторного дослідження, і не наполягав на відбору зразків іншого біологічного середовища, про що свідчить підписана ним інформована добровільна згода пацієнта на проведення діагностики.

За вказаних обставин, пояснення свідка ОСОБА_6 щодо не пропонування працівниками поліції проходження огляду на місці зупинки, не мають правового значення.

Також підлягають відхиленню посилання на складання в медичній установі акту огляду після складання висновку медичного огляду, оскільки таке спростовується актом огляду, який надано до суду апеляційної інстанції, та в якому зазначено час його складення.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення не в одному конкретному місці, також не заслуговує на увагу, оскільки таке не спростовує факту управління транспортним засобом ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння у формі гострої алкогольної інтоксикації.

Вказаним доводам апеляційної скарги районним судом надано належну оцінку.

Доказів щодо тиску працівників поліції при надання пояснень ОСОБА_3 стосовно вживання ним 200 гр. вина о 21-30 год. , на що він посилався в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, суду не надано. До того ж, пояснення викладені ОСОБА_3 в протоколі, кореспондуються з показами свідка ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні, який вказав, що ОСОБА_3 відпочивав у барі «Голівуд», звідки вони разом та ще два пасажири поїхали додому.

Не є спростовними для висновків суду щодо наявності у ОСОБА_3 алкогольного спяніння, посилання апелянта на інтернет публікації щодо термінів вивітрювання алкоголю з організму, оскільки то не є допустимим доказом.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, зясував обставини, що підлягали зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_3

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та з урахуванням положень ст. 33 КУпАП накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч, 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Тому підстав для скасування постанови судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2