Справа № 266/2857/18
Провадження№ 3/266/917/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2018 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Приморськ, Запорізької області, громадянина України, місце служби: військова частина НОМЕР_1 , командир автомобільного відділення підвозу 2 взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу №44 від 21.05.2018 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , 15 травня 2018 року об 09:00 годині діючи умисно, протиправно всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 у місті Маріуполі на території Приморського району, куди був направлений згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 для участі в АТО. Повернувся до місця проходження служби 17 травня 2018 року близько 08 год. 30 хвил., поважних причин відсутності не надав,дозволу залишити місце служби у безпосереднього та прямих начальників не отримував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі,вину визнав, просив призначити найменше покарання у вигляді штрафу.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.
З протоколу №4 про військове адміністративне правопорушення від 21.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 15 травня 2018 року, самовільно залишив військову частину, весь час своєї відсутності провів на власний розсуд.
Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги Статуту внутрішньої служби ЗС України, що полягало у самовільному залишення військової частини або місця служби вчинені в умовах особливого періоду, а за таких обставин в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують відповідальність, накладає стягнення в межах санкції статті у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе звільнити правопорушника від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34,36, 40-1, 283, 280, 284, 172-11 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя: Федотова В. М.