АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/416/18 Справа № 174/885/17 Головуючий у 1 й інстанції - Борцова А.А. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 07 грудня 2017 року о 22 год. 30 хв., в м.Вільногірську по вул.Устенка, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем Богдан 211140 н/з НОМЕР_1, який належить ПАТ КБ «Приватбанк», з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невиразна мова, нестійка хода), в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останньої на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати як незаконну, та таку що винесена без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, в порушення законодавства, та винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд в порушення вимог КУпАП у постанові не зазначив, за що його було притягнуто до відповідальності, тобто не описана конкретна дія, за яку законом передбачена відповідальність.

Зазначає, що долучений судом в якості доказу компакт-диск із цифровим відеозаписом, на якому зафіксовано момент переслідування його автомобіля працівниками поліції є неналежним доказом, оскільки під час відтворення зображення, яке містилося на зазначеному носії інформації, не можливо візуально ідентифікувати транспортний засіб та номер державної реєстрації, а також відсутні такі відомості як: - якою посадовою особою проводився даний запис та за допомогою якого пристрою; - відсутні дата, час та місце відеозапису; - відсутня прив'язка до місцевості (назва міста, вулиці тощо); - відсутнє його зображення та працівників поліції; - його відмова від проходження медичного огляду.

Також вказує на те, що суд не взяв до уваги докази його захисту, але долучив до матеріалів справи такий доказ як «скріншот», який є неналежним та недопустимим доказом, оскільки невідоме його походження.

Крім цього зазначає, що судом були порушені його права на захист, а саме: - знайомитись із доказами та надавати їм свою оцінку; - висловлюватись про необхідність його долучення; - надавати свої заперечення та пояснення стосовно цього доказу; - заявляти клопотання про проведення відповідної експертизи; - заявляти інші клопотання.

Вказує на те, що він взагалі не вживає алкоголь, бо він йому категорично протипоказаний, оскільки він перебував на «Д» обліку у Вільногірській ЦМЛ з приводу наявності у нього злоякісної пухлини - фіброми правої голосової складки, яку йому було прооперовано та видалено у 2013 році.

Посилається на те, що від проходження медичного огляду у відділенні поліції він не відмовлявся, а відмовився від забору та проведення аналізу крові без консультації його лікаря, крім цього у відділенні поліції ним був пройдений експрес тест за допомогою «драгера» на наявність у нього алкогольного сп'яніння, який показав, що він алкоголь не вживав, але працівниками поліції цей тест до справи не долучався.

Зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, бо вони начебто спростовуються показами працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, при цьому у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що дані працівники поліції були 07.12.2017 року у складі наряду патрульної поліції та безпосередньо присутніми під час його затримання. Крім цього покази працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 різняться між собою стосовно подій, які мали місце 07.12.2017 року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_9, будучи належним чином увідомленими про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, що не перешкоджає апеляційному розгляду в їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, з посиланням на відповідні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відеозапис на диску, який був оглянутий в судовому засіданні, на підставі яких суд дійшов вмотивованого висновку про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо не зазначення в постанові суду дії, за яку його притягнуто до відповідальності, спростовуються змістом постанови суду, відповідно до якої у встановлених судом обставинах зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України(а.п.80). Також судом зазначена кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.п.84), у зв'язку з чим є надуманими доводи апеляційної скарги щодо не зазначення у постанові суду підстави притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Судом надано належну оцінку наявним в матеріалах провадження відеозаписам події. Зокрема, наданий органом поліції відеозапис події суд взяв до уваги, оскільки він відповідав оглянутому запису на планшеті Вільногірського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.12.2017 року, зафіксовані обставини підтверджені показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Обставини отримання зазначеного доказу з'ясовувались в суді першої інстанції, зйомку проводив на службовий планшет ОСОБА_7, тому підстави ставити під сумнів зазначений доказ відсутні. Щодо ідентифікації транспортного засобу, то на запису з 3:26 хв. по 3:31 хв. вбачається номерний знак автомобіля, що відповідає зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, тому доводи щодо неналежності долученого «скріншоту» не заслуговують на увагу.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_2 не з'явився у судові засідання 22.02.2018, 26.02.2018, 05.03.2018, що свідчить про затягування ним розгляду справи в суді першої інстанції, суд обґрунтовано визнав причини неявки ОСОБА_2 05.03.2018 неповажними, оскільки догляд за дитиною не свідчить про неможливість його явки до суду, до того ж опікуном дитини не є безпосередньо ОСОБА_2 Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не надав пояснення та не заявив клопотання не з вини суду, який тричі викликав його до судового засідання, а внаслідок неявки до суду.

Твердження апеляційної скарги про мотиви відмови ОСОБА_2 від забору крові через наявність захворювання та негативний тест на вживання алкоголю суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до матеріалів провадження на такі зауваження під час оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не вказував. Його відмова від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджена свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Судом також належно оцінені покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відомості щодо присутності яких під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відсутні, будь-яких об'єктивних відомостей на підтвердження наданих цими свідками пояснень-матеріали провадження не містять, у зв'язку з чим судом обґрунтовано не взяті до уваги зазначені докази.

Розбіжності в показаннях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не є істотними, оскільки зазначені свідки підтвердили, що відеозйомку проводив ОСОБА_7, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у складі наряду патрульної поліції підтверджено в ході судового засідання шляхом допиту свідків та не спростовано іншими доказами.

Відеозапис події, наданий захисником, спростовується відеозаписом події, наданим органом поліції, а тому судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги зазначений доказ.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко