АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисника Левченко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Левченко Я.О., в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_3 20 грудня 2017 року, приблизно в 00 год. 45 хв., керував автомобілем "Тойота" номерний знак НОМЕР_1 по пр. Глушкова, 30 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді,захисник Левченко Я.О., в інтересах ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник вважає, що вказана постанова є необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню через неповне з'ясування судом та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 зазначено, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

В той же час, при винесенні постанови судом не було взято до уваги те, що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться пояснення ОСОБА_4, в яких він зазначив, що не виходив з автомобіля, а тому його ходи ніхто не бачив; запах був від омивача скла зі спиртом, а не з рота; а також про те, що був зморений після робочого дня.

ОСОБА_4. відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров'я.Проте, поліцейським не було направлено ОСОБА_4.до відповідного закладу охорони здоров'я та складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, чим порушено п.п. 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Для підтвердження стану тверезості після складання протоколу ОСОБА_4 був змушений пройти огляд на стан сп'яніння в загальному порядку, про що свідчить висновок щодо результатів виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений Київським обласним наркологічним диспансером 20 грудня 2017 о 02 год. 40 хв.

Разом з тим, судом при розгляді справи не прийнято даний висновок до уваги, а також в постанові судді про факт надання ОСОБА_6 під час судового засідання даного висновку не зазначено.

Заслухавши пояснення захисника Левченко Я.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 20 грудня 2017 року, приблизно в 00 год. 45 хв., керував автомобілем "Тойота", номерний знак НОМЕР_1, по пр. Глушкова, 30 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252,280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддя, обгрунтовуючи винуватість ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху - відмові від проходження, відповідно до встановленого прядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, послався на наявні у справі докази, а саме: дані протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, пояснення свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3від проходження, огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.2-3).

Крім того, на виконання запиту Апеляційного суду м. Києва, Управлінням патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксовані події 20 грудня 2017 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 439531 щодо ОСОБА_3 (а.с.43).

Під час перегляду вказаного вище відеозапису у суді апеляційної інстанції, відмова ОСОБА_3 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшла повне підтвердження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення є голослівними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським не було направлено ОСОБА_4 до відповідного закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, та останній був змушений пройти огляд на стан сп'яніння в загальному порядку, про що свідчить висновок щодо результатів виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений Київським обласним наркологічним диспансером 20 грудня 2017 о 02 год. 40 хв., є безпідставними, оскільки, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він складений саме за відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

З урахуванням зазначеного, суддею суду першої інстанції при розгляді справи обгрунтовано не прийнято даний висновок до уваги. Суд апеляційної інстанції також не може врахувати наданий Київським обласним наркологічним диспансером акт медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3, оскільки протокол складено саме за відмову від проходження огляду.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, в апеляційній скарзі захисника вказується про те, що ОСОБА_4 відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу

Таким чином, рішення судді про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, у в зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ЛевченкоЯ.О., в інтересах ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/975/2018

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Шевченко Т.М.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.