Справа № 369/9244/18 Головуючий в суді І інстанції - Бурбела Ю.С.
Провадження № 33/824/1245/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 14.07.2018 року о 23 год. 04 хв. по вул. Садова, 11, в смт. Гостомель Київської області, він керував транспортним засобом марки «Suzuki Vecstar», р.н.- не зареєстрований, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився із застосуванням технічного засобу «Drager Alcotes 6820», (відповідно до протоколу застосування технічного засобу «Drager Alcotes 6820», результат тесту - 0,77 ‰) в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п.2.9.а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій вони просять постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2018 року скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивують тим, що оскаржуване рішення - незаконне, не відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для правильного вирішення питання про винуватість ОСОБА_3

Постанова місцевого суду була винесена без участі ОСОБА_3, якого належним чином не повідомили про дату, час та місце розгляду справи, що істотно порушило його права, передбачені ст.268 КУпАП. Крім того, перше судове засідання було призначено на 11.10.2018 року, а наступне всупереч вимогам ст.277-2 КУпАП, на 12.10.2018 року. При цьому, у матеріалах провадження міститься клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 11.10.2018 року, в якому ОСОБА_3 повідомив суд першої інстанції про те, що він бажає взяти участь у розгляді справи та надати суду свої пояснення, однак з 09.10.2018 року перебуває на стаціонарному лікуванні. На підтвердження вказаного до клопотання додано копію довідки медичного закладу від 09.10.2018 року. На стаціонарному лікуванні він перебував з 09.10.2018 року по 16.10.2018 року, що підтверджується епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 962/8482.

Більш того, при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_3 було позбавлено можливості користуватись допомогою адвоката, адже матеріали справи містять клопотання захисника апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням. Отже, захисник не приймала участі в судових засіданнях, що відбулись 11.10.2018 року та 12.10.2018 року. Однак у тексті оскаржуваної постанови, зазначено, що судовий розгляд відбувся за участю захисника апелянта.

Згідно чинного переліку технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень ПДР, затвердженого чинним наказом МВС № 33 від 01.03.2010 року, технічний засіб «Drager Alcotes 6820», як такий, що є спеціальним засобом для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння - відсутній. Таким чином, судом першої інстанції було проігноровано, що результат тесту на сп'яніння за допомогою приладу «Drager Alcotes 6820», не може бути допустимим доказом.

Також, з відеоматеріалу з нагрудної камери вбачається, що апелянт та ще одна особа стоять біля транспортного засобу «Suzuki Vecstar», тобто, не зафіксовано факт пересування вказаного транспортного засобу та особу, що керування ним.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №311838 від 14.07.2018 року, ОСОБА_3 14.07.2018 року о 23 год. 04 хв. по вул. Садова, 11, в смт. Гостомель Київської області, керував транспортним засобом марки «Suzuki Vecstar», р.н.- не зареєстрований, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився із застосуванням технічного засобу «Drager Alcotes 6820», (відповідно до протоколу застосування технічного засобу «Drager Alcotes 6820», результат тесту - 0,77 ‰) в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п.2.9.а ПДР України (а.с.1).

Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotes 6820» (а.с.2) та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 0,77 проміле.

Вказане також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с.5) та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 14.07.2018 року, із яких вбачається, що у їхній присутності водій ОСОБА_3 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Результат тесту показав 0,77 проміле (а.с.4).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи зазначене вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Посилання апеляційної скарги на невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Що стосується зауважень з приводу розгляду справи без участі ОСОБА_3 та його захисника, то вони є слушними, однак права останнього були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Із огляду на вищезазначене постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль