АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/985/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Савицький О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ЖукО.В.,

розглянувши 16 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2018 року постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою 01 січня 2018 року, о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_3, керував автомобілем «Hyundai Accent» д.н.з.НОМЕР_1 по вул. Деревлянській, 16 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 просять скасувати вказану постанову, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання апелянти обґрунтовують тим, що судом залишено поза увагою порушення поліцейськими вимог діючого законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Так, працівники поліції повідомили ОСОБА_3 про наявність у нього ознак наркотичного сп'яніння, однак пропонували пройти огляд на стан сп'яніння лише за допомогою приладу «Драгер». Також, поліцейськими не було роз'яснено ОСОБА_3 його права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП; не надано на його вимогу сертифікат та свідоцтво про повірку технічного засобу; не забезпечено його доставку до закладу охорони здоров'я шляхом надання відповідного направлення. Дані обставини призвели до недовіри ОСОБА_3 поліцейським, тому він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та повідомив про бажання поїхати до лікаря-нарколога для здачі відповідних аналізів, проте йому було відмовлено.

Звертають увагу суду на те, що пояснення свідків надруковані поліцейськими завчасно і не містять їх власних пояснень, тому є недопустимими доказами по справі. Крім того, свідки, зазначені в протоколі, не підходили до ОСОБА_3 і відповідно підтвердити наявність у нього ознак наркотичного сп'яніння не можуть.

Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 відмовився в присутності лише поліцейських без надання йому відповідної копії, даний протокол і додані до нього матеріали складалися без участі останнього. Після чого, ОСОБА_3 самостійно звернувся до КМНКЛ «Соціотерапія» і згідно висновку лікаря-нарколога ознак сп'яніння у нього виявлено не було.

Тому, на думку апелянтів, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 порушень ПДР України не підтверджуються наявними доказами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис, наданий поліцейськими, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків, рапорті працівника поліції та відеозаписі події.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він працював таксистом та вже їхав додому, коли його зупинили працівники поліції і запросили бути свідком. У поліцейських виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, однак ознак не зазначили. Поліцейський сказав про проходження огляду на приладі «Драгер», а після складання протоколу повідомив ознаки наркотичного сп'яніння. Складання працівниками поліції протоколу і заповнення свідками пояснень відбувалося без його участі. Вважає, що поліцейськими не дотримано процедуру огляду його на стан сп'яніння.

Згідно рапорту працівника поліції УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_5 вбачається, що в ніч з 31.12.2017 на 01.01.2018, він перебував на патрулюванні в складі екіпажу «Рубін-1052» разом з поліцейським ОСОБА_6 Під час патрулювання по вул. Деревлянській в м. Києві ними було виявлено громадянина, який керував автомобілем «Chevrolet» з ознаками алкогольного сп'яніння. Повідомивши водію причину зупинки, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився.

Після цього, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» для залучення водія в якості свідка, він зупинив транспортний засіб «Hyundai Accent» д.н.з.НОМЕР_1 водієм якого виявився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Під час спілкування з вказаним громадянином поліцейським було виявлено у нього ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та неприродна блідість обличчя. Поліцейським було повідомлено ОСОБА_3 про те, що він має припинити рух та зачекати 5-10 хвилин для проходження огляду на стан сп'яніння.

За цей час поліцейськими було проведено огляд на стан сп'яніння водія автомобілі «Chevrolet» за допомогою приладу «Драгер» і було встановлено, що він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння, після чого останній продовжив рух на своєму автомобілі.

Потім, поліцейські підійшли до водія автомобіля «Hyundai Accent» д.н.з.НОМЕР_1 ОСОБА_3, де в присутності двох свідків останньому було повторно повідомлено про те, що він керує автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі КМКНЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, на що останній відмовився.

Після чого на ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення БР№446181 за порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До вказаного протоколу додано пояснення свідків та відео з нагрудної камери №АА000396.

З протоколу про адміністративне правопорушення БР№446181 відносно ОСОБА_3 вбачається, що 01 січня 2018 року, о 05 годині 30 хвилин, водій керував автомобілем «HyundaiAccent» д.н.з.НОМЕР_1 по вул. Деревлянській, 16 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння: тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці; бліде обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Протокол підписаний двома свідками та зазначено їх анкетні дані.

У відповідній графі протоколу зазначено про відмову ОСОБА_3 від отримання його копії та приєднано її до матеріалів справи.

До протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з яких вбачається, що 01 січня 2018 року, о 05 годині 30 хвилин, по вул. Деревлянській, 16 в м. Києві вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3. В їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння.

В поясненнях зазначені анкетні дані свідків та наявні їх особисті підписи, тому вони є належними і допустимими доказами по справі.

Відеозапис, наданий працівниками поліції суду першої інстанції, складається з 7 /семи/ частин. З них вбачається, що водій іншого автомобіля проходить огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого негативний і останнього відпускають працівники поліції. Після чого, видно водія ОСОБА_3 якому поліцейський повідомляє, що тестів для огляду на стан наркотичного сп'яніння не має і йому потрібно їхати до лікаря-нарколога. Також, поліцейський повідомляє ОСОБА_3 про наявність у нього ознак наркотичного сп'яніння і останній відмовляється їхати до лікаря-нарколога. ОСОБА_3 відмовляється виходити з автомобіля, вимагає скласти протокол і затримати його у передбаченому законом порядку та знову відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Поліцейський каже про те, що свідки мають підписати протокол і у них необхідно відібрати письмові пояснення. Поліцейський роз'яснює ОСОБА_3 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та КУпАП, а також повідомляє йому про те, що у нього наявні ознаки наркотичного сп'яніння та він відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідного огляду у лікаря-нарколога. ОСОБА_3 не заперечує даних обставин. Поліцейський повідомляє про складання протоколу, оголошує ОСОБА_3 його зміст, пропонує надати свої письмові пояснення і отримати його копію, однак ОСОБА_3 відмовляється від підпису в протоколі і надання особистих пояснень. Після цього, ОСОБА_3 повідомляє поліцейським про бажання проїхати до лікаря-нарколога, а останні в свою чергу повідомляють про наявність вже складеного протоколу відносно останнього щодо порушення ним вимог п.2.5 ПДР України. Згодом, ОСОБА_3 повідомляють про відсторонення його від керування транспортним засобом і пропонують викликати драйвера або іншу особу, яка може доставити цей автомобіль до місця призначення.

Весь час спілкування поліцейських з ОСОБА_3, останній знаходиться за кермом автомобіля, відмовляється виходити з нього і вимкнути двигун /а.с.50/.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі - Інструкція/, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Дана Інструкція не передбачає обов'язкового надання водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану сп'яніння у разі відмови останнього від його проходження.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000082, складений 02 січня 2018 року о 07 годині 45 хвилин за самозверненням особи, згідно якого ОСОБА_3 не перебував в стані наркотичного сп'яніння /а.с.8/.

Проте, зазначений висновок не спростовує наявність у поліцейського підстав вважати, що водій ОСОБА_3 перебував з ознаками наркотичного сп'яніння на момент його зупинки 01.01.2018.

Крім того, такий висновок не спростовує факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, працівниками поліції дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції, а пояснення ОСОБА_3 щодо обставин події спростовуються вище викладеними доказами. Вважаю, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про доведеність вини ОСОБА_3 в порушення п.2.5 ПДР України.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук