Справа № 150/93/18
Провадження 3/150/25/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали, що надійшли із Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 046488, складеного 15.02.2018 начальником СРПП №1 Чернівецького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 вбачається, що 15.02.2018 о 03 годині 00 хвилин в с. Мазурівка по вулиці Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, та не зупинився на вимогу поліцейського. Останнього було зупинено та встановлено, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, внаслідок чого порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт перебування в стані алкогольного спяніння в ніч з 14-15.02.2018. Однак, заперечив той факт, що він перебував за кермом автомобіля, зазначивши, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 Разом з цим, пояснив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичній установі, від якого він відмовився.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП №1 Чернівецького ВП ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 14-15.02.2018 перебував на чергування, приблизно о 02 годині ночі 15.02.2018 надійшло повідомлення, що ОСОБА_5 викрав у ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 2105. По дорозі до відділення поліції зустріли ОСОБА_5, який повідомив, що транспортний засіб йому надав ОСОБА_1 добровільно. У відділі поліції ОСОБА_1 відмовився від своєї заяви, при цьому перебував в стані алкогольного спяніння. Вийшовши з відділення поліції, сів за кермо свого автомобіля і поїхав з майданчика Чернівецького відділення поліції. За ним поїхали працівники поліції на автомобілі з ввімкненими проблисковими маячками, однак, ОСОБА_1 вимоги про зупинку не виконав, здійснити обгін правопорушника не мали можливості через вузьку дорогу, автомобіль, за кермом якого сидів ОСОБА_1, зупинився вже на подвірї свого домоволодіння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, що було зафіксовано за допомогою відеозйомки.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка старший інспектор СРПП №2 Чернівецького ВП ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що під час його чергування на лінію 102 надійшов дзвінок про викрадення автомобіля, в подальшому заявник повідомив, що його викрав ОСОБА_5 У відділок ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зайшли разом, в останнього були явні ознаки алкогольного спяніння, автомобіль до райвідділу доставив ОСОБА_5 Під час відібрання пояснень виявилось, що ОСОБА_1 надав добровільно ОСОБА_5 автомобіль. ОСОБА_1 самостійно покинув райвідділ, сів за кермо автомобіля і поїхав з території майданчинка Чернівецького ВП, працівники поліції поїхали за ним з проблисковими маячками, це все відбувалось приблизно о 02-03 годині ночі 15.02.2018.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка працівник Чернівецького ВП ОСОБА_7 суду показав, що перебуваючи на чергуванні від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про крадіжку автомобіля. У відділенні поліції ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами, знаходився в стані алкогольного спяніння. Зазначив, що бачив через камеру, як ОСОБА_1, вийшовши з відділення, сів за кермо свого автомобіля і поїхав з майданчика Чернівецького ВП через тротуар, працівники поліції поїхали за ним.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що 15.02.2018 з 22 години вечора їздив за кермом автомобіля ОСОБА_1, оскільки останній вживав алкогольні напої. У той вечір до нього зателефонували працівники поліції та сказали, що ОСОБА_1 повідомив, що він викрав у нього автомобіль. Із ОСОБА_1 зустрілись перед райвідділом, давали пояснення, останній вийшов швидше. В автомобілі ОСОБА_1 був ще ОСОБА_3, однак, чи був він за кермом автомобіля йому не відомо.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В розумінні ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 046488 від 15.02.2018 слідує, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини), його було зупинено, від проходження медичного огляду в встановленому законом порядку відмовився.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 р. І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння, в тому числі, є запах алкоголю з порожнини рота.

У ч. 6 зазначено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідно його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив той факт, що він перебував в стані алкогольного спяніння, оскільки вечером 14.02.2018 вживав алкогольні напої, не заперечував своєї відмовиви від медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, однак, заперечив факт керування транспортним засобом та перебування за кермом.

Однак, твердження ОСОБА_1, що він не керував автомобілем спростовуються як поясненнями працівників поліції, які бачили, як ОСОБА_1 на майданчику перед Чернівецьким ВП сідав за кермо свого автомобіля, так і відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, як він сів до автомобіля, почав їхати, співробітники поліції поїхали вслід за автомобілем, відтак, суд критично оцінює покази правопорушника в тій частині, що він не керував транспортним засобом.

Також оглядом відеозапису з диску, долученого до адмінматеріалу, встановлено, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки та в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Дані обставини, які підтверджують вину ОСОБА_1 цілком узгоджуються з логічним та послідовними показами наданими в судовому засіданні співробітниками поліції ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

До того ж, судом для дослідження обставин справи та характеристики особи, яка притягається до адміністративної відповідальності оглянуто долучену до матеріалів справи копію постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, згідно якої вбачається, що 15.02.2018 о 03 годині 00 хвилин в с. Мазурівка по вулиці Перемоги водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, не передавши водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що «я їхав з боку за рульом був мій друг ОСОБА_8», а в подальшому зазначив, що автомобілем керував ОСОБА_3 Поштовий конверт, який був направлений на зазначену ОСОБА_1 адресу місця проживання свідка, ОСОБА_3, а саме: Вінницька область, Чернівецький район, с. Мазурівка, вул. Жовтнева, 84, повернувся на адресу суду із відміткою пошти «причини повернення: тимчасово відсутній адресат».

Дані розбіжності у поясненнях ОСОБА_1, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні, в своїй сукупності підкреслюють сумнівність фактів викладених ОСОБА_1 та свідчать про його намір уникнути відповідальності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, в тому числі, і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначений склад правопорушення є формальним і вважається закінченим з моменту відмови правопорушника від медичного обстеження.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адімінстративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доведена, доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було.

При накладені адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 суд враховує, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспортного засобу, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд керується насамперед вимогами ст.23 КУпАП, згідно яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, враховуючи у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600/шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить собою суму в розмірі 10200/десять тисяч двісті гривень/ з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1/один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 352/триста пятдесят дві/ гривні 40 коп.

Дана постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

Суддя Б.Б. Кушнір