Дата документу 18.06.2018
Справа № 501/771/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Журавля П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

прокурора Кравченко А.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником начальника вантажного складу ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2018 року оперуповноваженим відділу протидії злочинів у морегосподарському комплексі Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено протокол №301/2018 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В протоколі зазначається, що ОСОБА_3 будучи заступником начальника вантажного складу ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» при звільненні з займаної посади 09.10.2017 року не надала декларацію в НАЗК, а подала потрібну декларацію лише 08.12.2017 року .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що з викладеним у протоколі вона не погоджується, так як на час звільнення їй не було надано документів про її заробіток, а потім вона виїхала до м.Києва, де влаштувалась на роботу. На вимогу працівників поліції в грудні 2017 року вона подала ту декларацію, яку з неї вимагали. Вже на момент звільнення, у звязку з тим, що вона одружилась, то змінила своє прізвище на «Єлізарєва», а не «Бусарєва». Чому працівники поліції не взяли це до уваги, їй не відомо.

Прокурор в судовому засіданні підтримав викладене в протоколі, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши позицію учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, повязане з корупцією-діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту складеного протоколу випливає, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 45 вказаного Закону (в редакції, що діє з 23.03.2017 р.), субєкти декларування, зокрема, особи визначені у підпункті «а і в» пункту 2, пункті 5 частини першої ст.3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 р. «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», перший етап системи подання та оприлюднення декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 р. чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно із статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

За змістом п. п. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 р., декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Крім цього, датою припинення виконання субєктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої п.п. 2 п. 5 цього Розділу, що зазначено у п. 4 абзаці 2 п. 11 Порядку.

Слід зауважити, що ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом із тим, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

У своєму рішенні «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14.10.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі, коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків людини або контролюючих органів, рішення приймається на користь людини.

Згідно з вимогами ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є насамперед, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи із змісту ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладене, суд наголошує, що частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» на ОСОБА_1, як на особу, яка припиняє діяльність, повязану з функціями держави, покладений обовязок подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Обставини недотримання ОСОБА_1 терміну подачі такої декларації, визначеному у нормативних актах Національного агентства з питань запобігання корупції, про що зазначено у протоколі не можуть слугувати підставами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, оскільки така вимога як подання у певний термін декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у разі припинення такої діяльності, не визначена Законом України «Про запобігання корупції».

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що на момент складання адміністративного протоколу 31.03.2018 року, тому що 06.12.2017 року національне агентство з питань запобігання корупції знало, що ОСОБА_1 не надала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.16), а чомусь аж через майже чотири місяці було складено протокол.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Журавель П.І.

Строк предявлення постанови до виконання

згідно Закону України „Про виконавче провадження

Постанова набрала чинності з «___»________2018 р.