Справа № 362/1024/18 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 33/780/535/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 22.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу, подану захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року, прийняту відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, 21 лютого 2018 року о 01 годині 40 хвилин в м. Васильків по вул. Польова водій ОСОБА_2 керував автомобілем SKODA FABIA, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Смарті-Фемелі», в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами огляду, проведеного в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest-6810» (проба позитивна 0,38 ‰), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, що полягає у неналежному дослідженні доказів вини ОСОБА_2, а саме суддя місцевого суду обмежився лише наявними в справі матеріалами та доказами, які носять суперечливий та неоднозначний характер, а тому рішення суду необґрунтоване та ухвалене на припущеннях. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що працівник поліції перед проведенням його огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу не проінформував особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чим порушив вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, захисник зазначає, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 працівниками поліції не вручався. Крім того, апелянт посилається на те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не перебували під час замірів та складення протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення, на виклик суду першої інстанції не зявилися. Також, апелянт зазначає, що згідно із Свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5213 від 17 серпня 2018 року, прилад Alkotest 6810 не пройшов технічного обслуговування, що могло вплинути на результат тесту та самої роботи приладу, так як від моменту останньої проби калібровки пройшло більше 6 місяців, а тому дані вказаного пристрою не відповідають дійсності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника, який разом із ОСОБА_2 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, де в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_2 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв (а.с.2); пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких проводився огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 за допомогою спеціального технічного засобу (а.с.3); роздруківкою результатів огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння (а.с.1).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді місцевого суду щодо допустимості, належності та достатності наведених вище доказів, відсутності в них будь-яких суперечностей, що свідчить про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Належним чином суддею місцевого суду обґрунтовано неспроможність доводів ОСОБА_2 та його захисника щодо порушення порядку проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння, а саме проведення такого огляду водія ОСОБА_2 за відсутності двох свідків. Допитаний в суді першої інстанції уповноважений працівник органу поліції ОСОБА_6 підтвердив, що огляд ОСОБА_2 на стан спяніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та поставили свої підписи в ньому, а також надали письмові пояснення з цього приводу, які долучені до протоколу.

Таким чином, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України, тобто скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильним та належним чином обґрунтованим.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений її доводами.

Згідно із ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вважаю, що вчинене ним адміністративне правопорушення є малозначним, у звязку з наступним.

Як видно із матеріалів справи, згідно із долученою до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківкою результатів огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу, вміст алкоголю становить 0,38 проміле при допустимому цифровому показнику не більше 0,2 проміле. Тобто, перевищення гранично допустимої норми проміле алкоголю є незначним, всього на 0,18 проміле.

Крім того, про малозначність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення свідчить незастосування працівниками поліції положень ст.265-2 КУпАП щодо тимчасового затримання транспортного засобу, про що зазначав у суді першої інстанції заступник начальника СРПП №1 Васильківського ВП ГУНП в Київській області.

Оцінюючи в сукупності обставини, які передували вчиненню правопорушення, а саме вживання ОСОБА_2 невеликої кількості алкоголю за декілька годин до початку керування транспортним засобом та раптово виниклу необхідність здійснення поїздки, законослухняну поведінку ОСОБА_2 під час зупинення його працівниками поліції, а також мінімальне перевищення гранично допустимої норми проміле алкоголю, вважаю, що шкідливі наслідки, які настали внаслідок вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є невеликими, а тому вказане адміністративне правопорушення через свою малозначність не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу подану захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити.

ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у звязку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко