Справа № 466/1952/18 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/71/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1,

захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.І ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року,

встановив:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця м. Львова, який працює в ДП «Парк- Високий замок» ЛКП «Зелений Львів», трактористом-водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1, в дохід держави 352 грн 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1, визнаний винним у тому, що він 09 березня 2018 року о 09 год. 50 хв. в м. Львові на вул. Лінкольна, 43, керував транспортним засобом - трактором колісним МТЗ- 80/причіп 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_1/НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу ДП «Парк-Високий Замок» ЛКП «Зелений Львів».

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що при застосуванні стягнення щодо ОСОБА_1, суд не врахував усіх обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність, в той час як ОСОБА_1, беззастережно визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не позбавляти його права керування транспортним засобом. При цьому зазначає, що робота на тракторі є єдиним джерелом його заробітку, який йому необхідний для утримання сім'ї: малолітньої доньки, матері-пенсіонерки та дружини. Також, ОСОБА_1, у суді першої інстанції подав клопотання про звільнення його від адміністративної відповідальності із передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ДП «Парк-Високий Замок» ЛКП «Зелений Львів». Обґрунтовуючи можливість закриття провадження із передачею матеріалів справи на розгляд громадської організації захисник звертає увагу на таке: ОСОБА_1, в повній мірі усвідомлює свою вину та за жодних умов більше не сяде за кермо автомобіля, про що дав слово трудовому колективу; цього дня він не мав працювати, однак його терміново викликали на роботу, щоб прибрати дерево, яке впало через несприятливі погодні умови; його діями не заподіяно ніякої шкоди; посвідчення на право керування транспортним засобом потрібно йому виключно для здійснення службової діяльності; втрата права керування транспортними засобами призведе до важкого матеріального становища його сім'ї. Також, захисник вказує, що у постанові суду міститься лише констатація змісту протоколу, не встановлено в судовому засіданні фактичних обставин події та не зроблено їх опис, що є безумовною підставою для скасування постанови.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 08.03.2018 вживав алкогольні напої, оскільки наступного дня, а саме 09.03.2018, не повинен був йти на роботу, але через непогоду були зламані гілки дерев, які необхідно було забрати з проїжджої частини. Тому його, як єдиного водія - трактора, викликали на роботу. Інший водій, який є по штату, перебував за межами Львова. Дана робота є його єдиним джерелом доходу. На його утриманні перебуває донька 2008 року народження, яка проживає з ним та його матір'ю пенсіонеркою в кімнаті гуртожитку. Просить не позбавляти його прав, справу закрити а матеріали справи передати на розгляд трудовому колективу.

Допитаний в суді апеляційної інстанції директор ДП «Парк - Високий Замок» ОСОБА_3, який підтримав клопотання трудового колективу від 20.03.2018 та просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ДП «Парк - Високий Замок». При цьому зазначив, що на посаду водія трактора з невеликою зарплатою дуже важко знайти бажаючого, а в осінньо-зимовий період буде багато роботи, де необхідно використовувати трактор.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- роздруківкою «DRАGER», відповідно до якої результат тесту 2,29 %0, (а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. КУпАП серії БД № 051625 від 09.03.2018 складений о 09:50 год., який ОСОБА_1 підписав та вказав, що вину свою визнає (а.с.2);

- інформацією зафіксованою на диску з відеофіксацією події (а.с.3);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних приладів, згідно з яким огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова; результат огляду на стан сп'яніння за допомогою пристрою «Драгер» - 2,29 %0, проба позитивна, , який ОСОБА_1 підписав (а.с.4);

- пояснення ОСОБА_3 від 09.03.2018 про те, що він забрав трактор і доставить його на базу та не допустить ОСОБА_1 до керування трактором до повного витверезіння (а.с.5);

- пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 09.03.2018 про позитивний результат приладу «Драгер» з результатом сп'яніння ОСОБА_1 - 2.29 %0 (а.с.6,7).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим. Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував положення ст.33 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, за яке законодавцем посилено адміністративну відповідальність, а також особу правопорушника, апеляційний суд не вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 захід громадського впливу.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Таким чином дійшов висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 10 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах