Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, її захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, не працюючої, на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2018 року ОСОБА_2 не належно виконувала свої батьківські обов'язки відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме не надає дітей їхньому батьку ОСОБА_6 для спілкування, не забезпечує належний їхній розвиток.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2018 року, оскільки при розгляді справи присутня не була, а копію постанови отримала лише 06 червня 2018 року. Вважає винесену щодо неї постанову незаконною та необґрунтованою. Покликається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.252, 280 КУпАП. Вказує, що суд неповно з'ясував всі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зазначає, що належно виконує обов'язки щодо виховання дітей, а в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.184 КУпАП. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справу в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника-адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова винесена 15 березня 2018 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 07 червня 2018 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Оскільки ОСОБА_2 при розгляді справи присутня не була, а копію постанови отримала лише 06 червня 2018 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин і його слід поновити.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі дотримані не були.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі: незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не є безспірним, оскільки не відповідає обставинам, які встановлені під час апеляційного розгляду.

На неналежне виконання ОСОБА_2 обов'язків щодо виховання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, крім заяви ОСОБА_6 та рапорта працівника поліції, інших доказів у матеріалах справи немає.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №616329 від 20.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 неналежно виконувала батьківські обов'язки відносно своїх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме не надає їх їхньому батьку ОСОБА_6 для спілкування, не забезпечує належний їхній розвиток.

Разом з тим, вказане жодним чином не свідчить про неналежне виконання ОСОБА_2 обов'язків щодо виховання дітей, оскільки об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Будь-яких інших даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 у матеріалах справи немає і при її розгляді в суді не встановлено.

На належне виконання ОСОБА_2 обов'язків щодо виховання дітей вказують довідка від 30.11.2017 року, де зазначено що ОСОБА_4 дійсно навчається в Рівненській гуманітарній гімназії з 01.09.2016 року (а.с.37), довідка від 08.12.2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 дійсно відвідує групу №13 дошкільного навчального закладу ясел-садка комбінованого типу №56 м. Рівне з 01 вересня 2015 року (а.с.38) довідка від 14.12.2107 року, де вказано, що ОСОБА_5 з 01 вересня 2015 року по даний час відвідує християнську дитячу студію «Початок премудрості» (а.с.39); абонемент на відвідування басейну гімназії ОСОБА_4 (а.с.40). Разом з тим, суд вказаних обставин належним чином не перевірив та не надав жодної оцінки вищевказаним доказам в постанові.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи діти ОСОБА_2 - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, на момент складення протоколу є малолітніми особами, а за змістом ч.1 ст.184 КУпАП відповідальність настає за невиконання батьками обов'язків щодо виховання саме неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не доведена, в зв'язку з чим апеляційна скарга останньої підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в зв'язку з відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2018 року щодо неї.

Постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області В.І. Сачук