Справа № 756/9762/18 Головуючий в суді І інстанції - Луценко О.М.
Провадження № 33/824/818/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2018,

встановив:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він, 14 липня 2018 року о 04 годині 25 хвилин, по вул. Полярній, 17, керував автомобілем «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в установленному порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу Drager. Результат даного тесту, проведеного з використанням приладу Drager становить 0,86 %. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що наявний в матеріалах справи чек з приладу Drager є таким, який не можливо прочитати та ідентифікувати дані, зазначені у ньому, що в свою чергу свідчить про те, що даний доказ не може підтверджувати його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, указав, що до протоколу були внесені виправлення, а саме внесена частина статті, яка відсутня в його примірнику. Зазначив, що згідно з Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена МОН України від 04.05.2005 № 273, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, яка вчинила правопорушення щодо якої він складений. Зауважив, що в даному протоколі відсутня помітка «виправленому вірити», а тому вказаний протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Також указав, що якщо огляд проводився приладом Drager 6820, то вказаний прилад не дозволений до використання МОЗ та Держспоживстандартом, а це в свою чергу свідчить про те, що дані показники приладу Drager 6820 не можуть вважатись допустимим доказом. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що з результатом проведенного огляду на стан сп»яніння він не погодився і зазначив про це в акті огляду, при цьому не поставивши свій підпис в графі «з результатом згоден». Однак поліцейські не запропонували йому проїхати до лікарні, чим порушили встановлений порядок проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння стверджуються наступними доказами: поясненнями ОСОБА_3, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого останній частково визнавав наявність у нього алкоголю;

актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу у нього виявлено алкоголь в розмірі 0,86 проміле;

поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були свідками при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння;

відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та іншими доказами.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 на нечитабельність талону про результати огляду, на думку суду, не може бути підставою для скасування постанови судді, оскільки основним документом, у якому фіксуються результати огляду на стан сп'яніння, є акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в матеріалах справи, складений з дотриманням вимог нормативних документів і яким зафіксований факт алкогольного сп'яніння у ОСОБА_3

Не зазначення у копії протоколу, який був вручений ОСОБА_3 частини статті КУпАП, не може бути підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки оригінал протоколу містить посилання на частину статті 130 КУпАП, а сутність вчиненого адміністративного правопорушення в протоколі викладена чітко, із зазначенням часу, місця його вчинення та викладення диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП і не порушує право ОСОБА_3 на захист.

Вчинені виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення не змінюють його суті, не є істотними і не можуть вказувати на неможливість прийняття протоколу у якості підстави для провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що газоаналізатор Drager Alcotest 6820 не дозволений для застосування органами поліції на території України не ґрунтуються на діючих нормативних документах.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи доводи ОСОБА_3 про те, що він не погодився із результатом огляду на місці зупинки та що працівниками поліції у зв»язку з цим не було запропоновано йому пройти огляд в медичному закладі. Вказані доводи спростовуються дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що будь - яких заперечень щодо результату огляду на місці зупинки ОСОБА_3 не висловлював, а тому у працівників поліції не було підстав їхати до медичного закладу для проведення огляду.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року щодо ОСОБА_3 суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає що постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька