Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/74/18
Провадження № 3/670/43/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

за участі секретаря Корчової А.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.01.2018 року о 9.00 год. на вул. Жовтневій в смт. Віньківці керував автомобілем РЕНО Докер д.з. АА 29 32 ОТ з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження на стан спяніння на місці зупинки та у Віньковецькій ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що він зупинив своє авто в смт. Віньківці і до нього підійшов працівник поліції і запропонував йому пройти тест на алкогольне спяніння, але він не перебував у стані спяніння і ознак спяніння не було, тому відмовився від проходження тесту. Раніше його також притягували за аналогічне порушення до відповідальності, але судом він був визнаний невинуватим. Йому пропонували продути повітря в прилад драгер без ковпачка, тому він відмовився їхати в лікарню, боявся, що його звинуватять. За ст. 63 Конституції України йому права не розяснювались, а ст. 268 КУпАП він не знає. Він не порушував ПДР України.

Його захисник звернув увагу на те, що ОСОБА_1 відмовився дути в прилад Драгер у відсутності свідків, а в ЦРЛ не поїхав тому, що його не забезпечили адвокатом поліцейські, про що повідомив свідок ОСОБА_2 Підстав для зупинки його транспортного засобу не було.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази, слід вважати доведеним вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Стороною обвинувачення доведений факт відмови ОСОБА_1, який керував в смт. Віньківці автомобілем РЕНО Докер д.з. АА 29 32 ОТ від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 054957 від 21.01.2018 року, в якому інспектор поліції повідомляє, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння . Підписами самого порушника в цьому протоколі після графи, в якій зазначено, що йому поліцейськими розяснені вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- письмовими поясненнями очевидців ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які повідомляють, що 21.01.2018 року о 09.00 год. працівники поліції пропонували пройти тест на стан спяніння ОСОБА_1, який керував автомобілем Рено в смт Віньківці, але той відмовився від проходження тесту за допомогою прилада «Драгер», а також відмовився від проходження медичного обстеження у Віньковецькій ЦРЛ;

- показаннями свідка ОСОБА_3, який повідомив, що його та ОСОБА_2 запросили працівники поліції бути присутніми при тому як водій ОСОБА_1 буде проходити тест за допомогою приладу «Драгер». Водій сидів в автомобілі Рено і навіть не вставав, коли підійшли свідки та поліцейський. Він відмовився продувати повітря в прилад «Драгер», мотивуючи тим, що не довіряє працівникам поліції. Також він відмовився проїхати в ЦРЛ для обстеження на стан спяніння, мотивуючи тим же, що не довіряє працівникам поліції. Тоді свідок запропонував йому особисто без працівників поліції пройти освідчення в лікарні, але ОСОБА_1 не відреагував на його пропозицію. Він не говорив про те, що йому потрібна юридична допомога;

- показаннями свідка ОСОБА_2, який повідомив, що його та ОСОБА_3 запросили працівники поліції бути присутніми при тому як водій ОСОБА_1 буде проходити тест за допомогою приладу «Драгер». Водій сидів в автомобілі, коли вони підійшли, а коли почали складати протокол, то він вийшов з автомобіля і розмовляв по телефону з якоюсь особою. Також він відмовився пройти тест на прилад «Драгер», мотивуючи тим, що не буде без адвоката проходити тест, оскільки недовіряє поліцейським. Також він відмовився проїхати в ЦРЛ для освідчення на стан спяніння;

-відеофіксацією події правопорушення, а саме відмови водія від проходження огляду на стан спяніння, відповідно до якої водій ігнорує вимогу поліцейського пройти тест за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного спяніння та відмовляється від освідчення в лікувальному закладі повідомляючи, що не довіряє поліції та «швидкій». Він по телефону в автомобілі поліцейських отримує консультацію від адвоката ОСОБА_4 в той момент, коли поліція пропонує йому пройти тест на алкоголь, про що повідомив його захисник. Також на відео він пропонує своїй матері йти по власних справах пішки.

Представлені докази суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає належними та допустимими.

Не знайшов підтвердження в судовому засіданні факт того, що порушнику не розяснювались його процесуальні права при складані адміністративного протоколу, на чім наголошував його захисник, оскільки в самому протоколі стоїть його підпис після графи про розяснення порушнику прав оговорених ст. 63 Конституції та 268 КуПаП і ним власноруч написано. Також в письмовому поясненні написаному особисто порушником стоїть його підпис про те, що йому розяснено ст. 63 Конституції України, а далі фраза « права мої мені не розяснювались».

Із аналізу досліджених доказів доведено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Підставу не проходження огляду за відсутності адвокату, суд не приймає як таку, що звільняє цю особу від відповідальності. Він ні в поясненнях ні на відеозапису не аргументує на цьому увагу і ніхто з понятих про це не говорить, ця підстава виявилась під час судового засідання. Навіть якщо погодитись з нею, то поліція забезпечила ОСОБА_1 право до проходження тесту на стан спяніння і до складання адміністративного протоколу на телефонний дзвінок. Він спілкувався з адвокатом і отримав від нього правову допомогу. Він вільно спілкувався з матірю і мав можливість через неї запросити адвоката на місце події. Він підписав протокол про адміністративне правопорушення в графі, де йому розяснені його процесуальні права. Окрім того він мав реальну можливість після складання протоколу про адміністративне правопорушення протягом двох годин пройти обстеження в ЦРЛ на стан спяніння, що йому пропонував свідок ОСОБА_3 і що дозволяють діючі ПДР України. Він мав реальну можливість телефонувати будь-якому адвокату з метою отримання правової допомоги. Безоплатну правову допомогу він не просив представити. Факт не запрошення ним адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не впливає на подію цього правопорушення. Вказану позицію суд приймає як лінію захисту з метою ухилення ОСОБА_1 від відповідальності, оскільки свідок ОСОБА_3 повідомив, що під час складання адміністративного протоколу в його присутності, ОСОБА_1 не просив правової допомоги і не говорив про те, що йому потрібна юридична допомога.

Помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, - він особа середнього віку, працює. Враховується ступінь його вини, майновий стан.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» суддя, .

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 352,40( триста пятдесят дві гривні 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О.Потапов