Справа № 525/1310/18
Провадження №3/525/371/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2018 року суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши матеріал, який надійшов від Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Полтавської області, не працюючого, ідентифікаційний номер суду не

відомий, протягом року до адміністративної відповідальності не

притягувався, -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2018 року о 35 хвилині на першу годину водій ОСОБА_1 на 263 км автодороги Київ Харків М03 керував автомобілем НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, нестійка хода та від продуття приладу алкотестер 6810 Драгер, а також від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в медичній установі відмовився в присутності двох свідків. Отже, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 28 листопада 2018 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав і пояснив, що того вечора він вживав пиво і автомобілем, який знаходиться у його користуванні, стояв на автобусній зупинці і не їхав. За кермом автомобіля ВАЗ-2101 перебував він. Через деякий до його автомобіля під'їхали працівники патрульної поліції та запитали його, чому він стоїть на автобусній зупинці і в ході спілкування відчули від нього запах пива. Він почав їм говорити, що він не керує транспортном, так як автомобіль стоїть, однак вони запросили його до свого автомобіля, поїхали на а/д Київ-Харків, де зупинили понятих і почали складати протокол. Вказав, що він дійсно відмовився від проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки він незадовго до цього вживав спиртне (пиво), однак він не керував автомобілем, він просто сидів в автомобілі, який стояв на зупинці. Не дивлячись на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2018 року серія БД № 050696, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вказано, що 18 жовтня 2018 року о 00 годині 35 хвилин водій ОСОБА_1 на 263 км а/д Київ Харків Моз керував автомобілем НОМЕР_2 з вираженими ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, нестійка хода. Від продуття приладу алкотестер 6810 Драгер відмовився, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків (а.с.1); вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу та надання пояснень, а також відмовився від отримання копії протоколу.

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18 жовтня 2018 року, в яких дані особи підтвердили той факт, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан спяніння водій ОСОБА_1І, відмовився у їх присутності (а.с.а.с.3-4);

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого чітко та «поза розумним сумнівом» вбачається, що 18.10.2018 року у нічний час в ході розмови з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не заперечував, що вживав спиртне цього вечора, при цьому, в присутності громадян (двох осіб) відмовився від пропозиції працівників патрульної поліції пройти тест на алкоголь на пристрої Драгер та від проведення медичного огляду; також з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було в повному обсязі розяснені його права та обовязки згідно положень КУпАП (диск з відеозаписом приєднаний до матеріалів справи).

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння. Пункт 2.9 ПДР України прямо забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння.

З матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками патрульної поліції вказується про те, що водій ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Отже, виходячи з сукупності вищевикладеного та досліджених матеріалів справи, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), наявність обставини, що помякшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 352 грн. 40 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець