Провадження № 3/161/3466/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 04 грудня 2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, інвалід 2 групи, -

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 24.09.2018 року о 02.08 год. в м. Луцьк по вул. Яровиця, керував автомобілем «Фольксваген Гольф» д.н. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, однак, відмовився, на вимогу працівника поліції, пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю, наркотичних засобів не вживав, вживав наркотичні засоби напередодні -23.09.2018 близько 22.00 год.

Незважаючи на невизнання вини самим ОСОБА_1 також його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1, ДВД-диском на якому зафіксовані відеозаписи з бодікамер працівників поліції.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями, що виразились у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують відповідальність.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, особу правопорушника, який протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, однак, вчинив правопорушення, що відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, застосування такого виду адміністративного стягнення повязаного з обовязковою здачею ПДР України, буде сприяти належній перевірці та оцінці знань і навиків виконання порушником ПДР України, як водія, профілактиці та усунення рецидиву даного виду правопорушення у подальшому.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, пенсійного посвідчення серії ААЇ №155226 від 15.06.2016 р., ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства, і має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів, а тому звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта