АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 р. м. Чернівці

Суддя апеляційного суду Чернівецької області Марчак В.Я. при секретарі судового засідання Тимчук А.Л., розглянувши за участю захисника ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно постанови суду, 26.01.2018 року, о 10 год. 35 хв. в м. Чернівці по вул. Хотинська 45-В, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 307 D» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР, тим самим вчинивши правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку в ЧОНД, згідно висновку №327 від 26.01.2018 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, вказує, що постанова районного суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення та дослідження обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу, що дане рішення повністю суперечить зібраним доказам по даній справі, а також вимогам ст. 130 КУпАП, згідно якої вина водія наступає у тому випадку, коли водій керує транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

ЄУНСС 726/216/18 Головуючий у І інстанції: Байцар Л.В.

Справа №33/794/357/18

Категорія: ст. 130 ч.1 КпАП України Доповідач: Марчак В. Я.

Зазначає, що згідно з відеозаписами, з нагрудних камер поліцейських (які наявні в матеріалах справи) протокол про адміністративне правопорушення був складений до моменту складання висновку щодо результатів медичного огляду, а також вказує, що при складанні протоколу ОСОБА_2 не розяснювали його права і обовязки.

Також в своїй апеляційній скарзі зазначає, що медичний огляд був здійснений з порушеннями вимог Інструкції, а саме, що, відповідно до п. 10 Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторних досліджень відбираються у дві ємності. Натомість у ОСОБА_2 відібрано в одну, в якій проводився і основний тест, і контрольний, чим порушено вимоги Інструкції.

Просить постанову суду І інстанції скасувати як незаконну та прийняти рішення про закриття провадження щодо ОСОБА_2 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно пропущених строків посилається на те, що 04 квітня 2018 року було повідомлено резолютивну частину постанови Садгірського районного суду м. Чернівці, а мотивувальна в письмовому вигляді була отримана в канцелярії Садгірського районного суду м. Чернівці, після неодноразових звернень, тільки 11 квітня 2018 року. Тому вважає, що подана апеляційна скарга 12 квітня 2018 року через поштове відділення поштового звязку «Укрпошта» є поданою в строк.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану апеляційну скаргу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом встановлено, що винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена повністю. Протоколом про адміністративне правопорушення, підтверджено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, а саме керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

Відповідно до Інструкції перед доставленням ОСОБА_2 до ЧОНД, огляд на стан наркотичного спяніння проводився поліцейськими на місці зупинки, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

При складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останнього було доставлено до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру для проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного спяніння у встановленому законом порядку.

Даний протокол був складений працівником поліції відповідно до вимог ст. 254,256 КУпАП. ОСОБА_2 були роз'ясненні його права передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, також з самим протоколом про адміністративне правопорушення був ознайомлений, про що свідчить наявний підпис ОСОБА_2 Зауважень від правопорушника не надходило. Крім того, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено про порушення п.2.9.А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

А тому суд вважає, що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП, вказавши порушення, п.2.9.а. ПДР України - як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Твердження апелянта, які викладені у апеляційній скарзі, спростовуються тим, що огляд ОСОБА_2 на стан спяніння проведений відповідно до вимог ст.266 КУпАП, у спеціалізованому уповноваженому медичному закладі лікарем-наркологом, який має спеціальні знання і не потребує спеціальної додаткової тематичної підготовки для проведення огляду на встановлення стану спяніння особи (що узгоджується із вимогами п.3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 та викликано для надання пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Проте захисник не забезпечив явку свідків в судове засідання. Крім того, лікар ОСОБА_3, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, звільнений з посади 01 березня 2018 року, його місцезнаходження на даний час не відоме (а.с.19).

Підстав визнати недійсним висновок за результатами огляду ОСОБА_2 на стан спяніння апеляційний суд не вбачає та апелянтом таких достатніх підстав не наведено у апеляційній скарзі.

Посилання апелянта, щодо доводів про порушення пункту 10 Інструкції не знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, захисником не надано відповідних доказів. Вказівка на відсутність двох ємностей при проведенні аналізу на вміст наркотичних речовин не спростовує результату, який однозначно свідчить про стан наркотичного спяніння ОСОБА_2

З висновку лікаря-нарколога ОСОБА_3 №327 (а.с.2) вбачається, що ОСОБА_2 було доставлено до диспансеру 26 січня 2018 року о 11 год. 15 хв. та зазначено, що останній пройшов обстеження на стан наркотичного спяніння, та результат огляду визначив наявний стан наркотичного спяніння. Висновок засвідчено підписами обстежуваної особи та лікарем, а також закріплено печаткою.

Таким чином, зазначений висновок лікаря відповідає вимогам розділу ІІ п.16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. З даним висновком ОСОБА_2 було ознайомлено, про що свідчить наявний підпис у вказаному висновку. Будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не поступало.

Інші доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, цілковито спростовуються результатом тесту на стан наркотичного спяніння.

Враховуючи вище наведене, оцінивши наявні в справі докази, перевіривши доводи апеляції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції та задоволення поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст.251 КУпАП, працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, було надано достатньо доказів на підтвердження винуватості останнього у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

Вимоги апелянта суд апеляційної інстанції визнає такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області _________________ Марчак В.Я.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

18.05.2018 року

(дата засвідчення копії)