Справа № 600/12/18
Справа № 3/600/52/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, начальника відділу охорони здоровя Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, якій ро'зяснені права за ст.268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №19-09-51/316 від 21.12.2017 року ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника відділу охорони здоровя Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області вчинила адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.41 КУпАП, а саме:

1)в порушення вимог с.29 КЗпП України посадовими особами відділу у ході інспекційного відвідування не надано підтвердження про інформування під розписку прийнятих протягом 2017 року працівників відділу, яким встановлена доплата за роботу у несприятливих умовах праці про умови праці, наявність на робочому місці, де вони будуть працювати небезпечних чи шкідливих виробничих факторів. Надані у ході інспекційного відвідування накази про прийняття на роботу працівників відділу не відповідають типовій формі П-1, затвердженій наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року №489 та не містять даних про умови прийняття на роботи та умови роботи працівників.

2)в порушення вимог ч.1 ст.49-2 КЗпП України звільнені за п.1 ст.40 КЗпП України 17.01.2017 року згідно наказів №№1,3-6 оператори котельні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були персонально повідомлені про наступне вивільнення. Документів, що підтверджують факт персонального попередження операторів котельні у ході інспекційного відвідування кадровою службою відділу повідомлені про наступне вивільнення. Документів, що підтверджують факт персонального попередження операторів котельні у ході інспекційного відвідування кадровою службою відділу не надано.

3)в порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України остаточний розрахунок з усіма звільненими 17.01.2017 року операторами котельні у кількості пять чоловік остаточний розрахунок проведено лише 27.01.2017 року, термін затримки виплати розрахунку при звільненні 10 кал.днів.

4)в порушення вимог ч.1 ст.117 КЗпП при затримці на десять календарних днів виплати остаточного розрахунку пятьом звільненим операторам котельні їм не нарахований та не виплачений їх середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

5)в порушення вимог ч.1,2 ч.47 КЗпП України звільненому 17.01.2017 року оператору котельні ОСОБА_3 трудова книжка видана 19.01.2017 року, звільненому 17.01.2017 року оператору котельні ОСОБА_5 трудова книжка видана лише 09.02.2017 року. підтвердження на вручення пятьом звільненим з ініціативи роботодавця операторам котельні копій наказів про їх звільнення на час інспекційного відвідування не надано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП порушення встановлених термінів виплати заробітної плати та порушення вимог законодавства про охорону праці.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №19-09-51/316 від 27.12.2017 року, витягом із акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, наказом №7 від 13.02.2017 року, наказом №11 від 08.08.2017 року, довідкою про проведення остаточного розрахунку при звільненні працівників від 21.12.2017 року.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Відтак, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 41, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 510 (пятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Строк предявлення до виконання три місяці.

Суддя О.Б.Гриновець