Справа № 141/5/18
Провадження № 33/772/224/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Спринчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Спринчук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2018 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

19.11.2017 року о 02 год. 20 хв. по вул. Молодіжній в с. Скала Оратівського р-ну Вінницької обл. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у Оратівській ЦРЛ. ОСОБА_2 своїми діями порушив п.2.9 а ПДР України.

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 14.02.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень на користь держави.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 14.02.2018 року вказує, що оскаржувану постанову отримав поштою 23.02.2018 року, при проголошенні даної постанови не був присутній, у звязку з чим не було можливості вчасно подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня її проголошення, просить визнати причину пропуску строку на оскарження постанови поважною та поновити даний.

В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в звязку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №38 від 19.11.2017 року при його проведені огляду на стан алкогольного спяніння не застосовано будь-якого спеціального приладу і дана обставина залишена судом поза увагою. Відповідно до даного акту в ньому зазначено ознаки спяніння, що не є підставою для висновку про перебування особи в стані спяніння а є лише підставою для проведення такого огляду. Апелянт вважає, що висновок виданий на підставі акту від 19.11.2017 року як доказ не може бути покладений в основу судового рішення, оскільки він складений в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.11.2015 року.

Крім того, апелянт вказує, що огляд було проведено лікарем-Мойсюком О.В., який є лікарем відділення екстреної медичної допомоги, а не лікарем наркологом.

Також апелянт зазначає, що він жодної повістки про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення не отримував, в оскаржуваній постанові вказана адреса його проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, проте останній проживає ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

ОСОБА_2 повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду (підтверджується рекомендованим повідомлення), а тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, щоОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 24.02.2018 року, підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.18), в судовому засідання останній не був присутній, у звязку з чим пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 14.02.2018 року ОСОБА_2 пропустив з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення (серії БД №362928) вбачається, що 19.11.2017 року о 02 год. 20 хв. по вул. Молодіжній в с.Скала Оратівського р-ну Вінницької обл. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у Оратівської ЦРЛ. ОСОБА_2 своїми діями порушив п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Згідно висновку №38 від 19.11.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння, складеного лікарем ОСОБА_3 в Оратівській ЦРЛ ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння (а.с.4).

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 19.11.2017 року вони були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, який згідно висновку лікаря знаходився у стані алкогольного спяніння, та який відмовився від дачі пояснень та від підпису даного протоколу (а.с.5,6).

Вказаним вище доказам суд першої інстанції дав правильну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.8 розділу ІІІ даної інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Відповідно до п.15 розділу ІІІ вищевказаної інструкції за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Як вбачається із акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №38 від 19.11.2017 року лікар ОСОБА_3 у Оратівській ЦРЛ оглянув ОСОБА_2 і виявив у нього: почервоніння шкіри лиця, хода хитка, розкидування ніг під час ходьби (поза Ромберга нестійка), пальце-носова проба з промахуванням, зі слів вживав пиво, запах алкоголю з рота присутній, від обстеження спеціальним технічним засобом відмовився, заключний діагноз за результатом огляду алкогольне спяніння.

Доводи апелянта про те, що при проведені його огляду на стан алкогольного спяніння не застосовано будь-якого спеціального приладу, спростовується вищенаведеним актом огляду №38 від 19.11.2017, згідно якого алкогольне спяніння у останнього виявлено по зовнішнім ознакам, від обстеження спеціальним технічним засобом ОСОБА_2 відмовився.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ даної інструкції огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність повноважень у лікаря ОСОБА_3 проводити огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння суду не надано.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутність, оскільки надсилав йому судові повістки на адресу «с. Вербівка, вул. Садова, 55» за якою він не проживає, оскільки фактично проживає «с. Вербівка, вул. Садова, 4», проте дані доводи спростовуються конвертами з рекомендованими повідомленнями (а.с.11-14), згідно яких суд першої інстанції надсилав виклики до суду саме на адресу «с.Вербівка, вул. Садова, 4», проте їх відмовлялися отримувати. В справі містяться документи, які підтверджують проживання ОСОБА_2 за адресою «с. Вербівка, вул. Садова, 4» (клопотання, довіреність, апеляційна скарга, копія паспорта (а.с. 20, 21, 23, 37).

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) В.В. Спринчук

Згідно з оригіналом