ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/21/18 Справа № 202/3755/18 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мухи С.С. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року, визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 жовтня 2018 року о 23 год. 18 хв. в м. Дніпро по вул. Софії Ковалевської, 57, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка річ. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Муха С.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести постанову про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат Муха С.С. зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з'ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявні відео з відео-реєстраторів співробітників поліції, на яких можна побачити, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, не був зупинений під час керування автомобілем Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, а взагалі перебував на задньому сидінні автомобіля. На наявних відео видно, як співробітник поліції зазначає, що в нього є пояснення свідків, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Натомість в матеріалах справи такі свідки та їх пояснення взагалі відсутні, а в адміністративних матеріалах наявні лише пояснення свідків, які засвідчують факт відмови ОСОБА_2 від проходження перевірки на приладі «Драгер». Також, з наданих відео вбачається, що співробітники патрульної поліції виїхали на виклик жінки, яка повідомила, що даний автомобіль знаходиться у розшуку.

Апелянт звертає увагу суду на те, що навіть в рапорті інспектора УПП у м. Дніпро від 17 червня 2018 року, який також є в матеріалах справи, вказано, що 17 червня 2018 року, близько 23 год.04 хв., отримали повідомлення на планшет щодо порушення тиші за адресою: м.Дніпро, вул. С.Ковалевської, 57. Зв'язавшись із заявником, остання повідомила, що біля під'їзду стоїть Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, в якій двоє чоловіків розпивали алкогольні напої та гучно слухали музику. Повернувши у вулицю за вказаним подвір'ям побачили назустріч їдучий автомобіль Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, який побачивши їх різко змінив напрям руху та зупинився, після чого водій автомобіля не виходячи з автомобіля переліз на заднє сидіння.

Натомість, згідно наданого відео під назвою вбачається, що інспектор патрульної поліції не володіє жодною інформацією про заявника та сам запитує дані щодо особи, яка могла їх викликати. Крім того, згідно вказаного відео інспектор зазначає, що їм поступив виклик, що даний автомобіль знаходиться у розшуку, натомість у своєму рапорті він зазначає, що під час патрулювання було повідомлення про розпиття спиртних напоїв та порушення тиші, на противагу даним вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №108693 від 17 червня 2018 року, згідно яких ОСОБА_2 керував автомобілем Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, апелянт зазначає, що адміністративні матеріали взагалі не містять протоколу адміністративного затримання ОСОБА_2 на противагу наявним відеозаписам, що в цілому викликає сумніви у законності дій інспекторів патрульної поліції. Інформація, зазначена у рапорті, повністю спростовує висновки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та взагалі різниться між собою.

Також апелянт зазначає, що під час затримання ОСОБА_2 ним постійно задавалися питання патрульним, чого його затримано та на якій підставі, натомість усі його пояснення залишилися поза увагою.

На думку апелянта, вказані обставини були проігноровані судом першої інстанції, який розглядав справу формально, не вислухавши жодних пояснень та клопотань ОСОБА_2, що приймав участь під час розгляду справи. Крім того, з постанови суду першої інстанції вбачається, що суд під час розгляду справи не з'ясував дату події, коли відбулося адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2, оскільки в постанові вказано, що порушення відбулося 05 жовтня 2018 року о 23 год. 18 хв., що не відповідає наданим адміністративним матеріалам. Не встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, як то дату народження та місце проживання, оскільки дані, вказані у постанові суду, не є анкетними даними ОСОБА_2

Суд першої інстанції не взяв до уваги жоден доказ, який спростовує висновки вказані у протоколі та у своїй постанові послався на протокол, рапорт та відеозапис з місця подій, як докази вчинення адміністративного правопорушення, хоча рапорт та відеозапис повністю спростовує висновки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянт зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано подій, які були описані в рапорті, а саме керування ОСОБА_2 автомобілем Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також дій ОСОБА_2 щодо «перелазання» на заднє сидіння, ігнорування вимог працівників патрульної поліції та взагалі існування таких вимог, що б викликало у останнього необхідність їх виконувати. Відеоролик «», не містить звуку, що ставить під сумнів його оригінальність, оскільки на всіх інших відео наданих до матеріалів адміністративного правопорушення наявний звук, що говорить про втручання невідомими в файл, а тому такий доказ взагалі не може бути прийнятий судом до уваги. З відео, яке знаходиться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває в адекватному стані, має стійку ходу, зв'язну річ, на всі питання співробітників поліції відповідає лаконічно та спокійно, єдине, що викликає у нього обурення - це незаконні дії інспекторів поліції, що в свою чергу підтверджує відсутність ознак алкогольного сп'яніння та, відповідно, було підставою для відмови від проходження процедури перевірки на «Драгері» у зв'язку з тим, що він не керував транспортним засобом, про що постійно повідомляв співробітникам поліції.

Під час розгляду адміністративного матеріалу в суді першої інстанції суд не досліджував жодного доказу у розумінні вимог КУпАП, що виключало можливість у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на подачу будь-яких клопотань для підтвердження чи спростування спірних моментів, як наприклад того, що автомобілем Skoda Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 керувала інша особа, оскільки жодні відеоматеріали в суді не розглядалися, про їх існування апелянт дізнався виключно під час ознайомлення з матеріалами справи після винесення судом постанови.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду невмотивована та необґрунтована, є слушними.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, не перевірив доводи ОСОБА_2 та не надав належної оцінки доказам у їх сукупності, що потягло необґрунтований висновок про винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Пунктом 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, яка затверджена Наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 де зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дані вимоги закону працівниками поліції не були виконані в повному обсязі.

Крім того, на наявних відео видно, як співробітник поліції зазначає, що в нього є пояснення свідків, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Натомість в матеріалах справи такі свідки та їх пояснення взагалі відсутні, в адміністративній справі наявні лише пояснення свідків, які засвідчують факт відмови ОСОБА_2 від проходження перевірки на Драгер. Також, з наданих відео вбачається, що співробітники патрульної поліції виїхали на виклик жінки, яка повідомила, що даний автомобіль знаходиться у розшуку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в рапорті інспектора УПП у м. Дніпро від 17.06.2018 року, який також є в матеріалах справи, вказано - "17.06.2018 року, близько 23.04 год., отримали повідомлення на планшет щодо порушення тиші за адресою м. Дніпро, вул. С. Ковшіевської, буд. № 57. Зв'язавшись з заявником, остання повідомила, що біля під'їзду стоїть SKODA OKTAVIA, д/н НОМЕР_2, в якій двоє чоловіків розпивали алкогольні напої та гучно слухали музику. Повернувши у вулицю за вказаним подвір'ям побачили назустріч ним їдучий автомобіль НОМЕР_3, який побачивши них різко змінив напрям руху та зупинився, після чого водій авто, не виходячи з автомобіля, переліз на заднє сидіння.

Натомість, згідно наданого відео № вбачається, що інспектор патрульної поліції не володіє жодною інформацію про заявника та сам запитує дані щодо особи, яка могла їх викликати. Крім того, згідно вказаного відео інспектор зазначає, що їм поступив виклик, що даний автомобіль знаходиться у розшуку, натомість у своєму рапорті він зазначає, що під час патрулювання було повідомлення про розпиття спиртних напоїв та порушення тиші, на противагу даним, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 108693 від 17.06.2018 року, згідно якому ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_3 в стані алкогольного сп'яніння.

Вказані обставини також були проігноровані судом першої інстанції. Крім того, з постанови суду вбачається, що суд під час розгляду справи не з'ясував дату події, коли відбулося адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2, оскільки в постанові вказано, що правопорушення відбулося 05.10.2018 року о 23:18 год., що не відповідає наданим адміністративним матеріалам. Не встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, як то дату народження та місце проживання, оскільки дані, вказані у постанові суду, не є анкетними даними ОСОБА_2, навіть у розрізі наданих адміністративних матеріалів.

Під час розгляду адміністративного матеріалу в суді першої інстанції не досліджено жодного доказу у розумінні вимог КУпАП, що виключає можливість у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на заявлення будь-яких клопотань, для підтвердження чи спростування спірних моментів, як наприклад того, що автомобілем НОМЕР_3 керувала інша особа, оскільки жодні відеоматеріали в суді не розглядалися, про їх існування апелянт дізнався виключно під час ознайомлення з матеріалами справи після винесення судом постанови.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Мухи С.С. в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року - скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова