27.11.2018 227/5094/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від командира 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозова Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, старшина військової частини НОМЕР_1 ,
у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
17.11.2018 року близько 10.00 години на території в/ч НОМЕР_1 , рохташованої в с.Вірівка Добропільського району Донецької області, прапорщик ОСОБА_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , перебував на службі з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Вказані дії вчинив в особливий період.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він є військовослужбовцем, прапорщиком військової частини НОМЕР_1 з 02.08.2016 року по теперішній час, про що надав відповідну довідку. Підтвердив, що 17.11.2018 року в с.Вірівка перебував на службі в нетверезому стані та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Свою вину у скоєному правопорушенні визнав в повному обсязі, у скоєному розкаюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України»(далі ЗУN 1932-XII), оборона України це система політичних, економічних, соціальних, воєнних, наукових, науково-технічних, інформаційних, правових, організаційних, інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Збройна агресія, відповідно до вказаного закону це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій:

вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України;

блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав;

напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України;

засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п`ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях;

дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п`ятому - восьмому цієї статті;

застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов, передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів.

Поняття особливого періоду, згідно вищевказаного закону визначається, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», антитерористична операція це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим.

Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Стаття 10 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачає, що антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим.

Відповідно до Наказу Антитерористичного центру при СБУ від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Донецька і Луганська області, визначені як райони де провадиться антитерористична операція з 07 квітня 2014 року.

Стаття 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачає, що антитерористична операція вважається завершеною, якщо терористичний акт припинено та ліквідовано загрозу життю і здоров`ю заручників та інших людей, які знаходилися в районі її проведення. Рішення про припинення антитерористичної операції приймається керівником оперативного штабу з управління цією операцією.

Таким чином вбачається, що компетентними органами державної влади України визнано факт існування в державі загрози суверенітету і територіальній цілісності України, загрози життю та здоров`ю людей на території Донецької та Луганської областей, для подолання яких на цій території триває проведення антитерористичної операції, тобто на території Донецької області діє особливий період.

Крім того слід зазначити, що ч.9 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачає строки військової служби в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та строк контракту яких закінчився, військова служба може бути продовжена за новими контрактами на строки, визначені частиною четвертою цієї статті, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті.

Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається, що особливий період може існувати також і в інших випадках ніж ті, що визначені в понятті особливого періоду, зазначеного в Законі України «Про оборону України» та Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , виданого Баглійським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області 26.05.1993 року вбачається, що ОСОБА_2 02.02.2016 року прийнятий на військову службу за контрактом.

Довідкою командира військової частини НОМЕР_1 №3592 від 26.11.2018 року підтверджується, що прапорщик ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 з 02.08.2016р. по теперішній час. Дійсно з 01.11.2018р. безпосередньо приймає участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення в складі в/ч НОМЕР_1 на території с.Вірівки Добропільського району.

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_2 вчинені в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП підтверджується:

протоколом А1476 №182 про військове адміністративне правопорушення від 18.11.2018 року, який містить письмові пояснення ОСОБА_2 про визнання вини у скоєнні адміністративного правопорушення, вживання алкогольних напоїв під час виконання військових обов`язків в особливий період, а також відмови від проходження аналізу на стан алкогольного сп`яніння, що були ним підтверджені в судовому засіданні;

письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 на окремому аркуші від 18.11.2018р., з аналогічними поясненнями про визнання своєї вини;

письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18.11.2018р., які підтвердили факт виявлення прапорщика ОСОБА_2 з підозрою на алкогольне сп`яніння, який у свою чергу провину визнав та відмовився від здачі аналізу на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, його розкаяння, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору, суд зазначає, що відповідно до ст.5 ч.1 п.12 Закону України «Про судовий збір», останній звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 221, ч.3 ст.172-20, КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Притягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозова Шаргородського району Вінницької області, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя

Добропільського міськрайонного суду О.В. Здоровиця

27.11.18