Справа № 33/777/169/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21.03.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до відповідальності ОСОБА_1, його захисника- адвоката Кулієвича Б.Р., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України мешканця АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 грн. та позбавленням прав керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352, 40 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 21 жовтня 2017 року об 11 год.30 хв. по вул. Арань Яноша в м. Берегово керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 059739 від 21.10.2017 року, поясненнями ОСОБА_4, актом та висновком № 897 від 21.10.2017 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову. Обгрунтовує тим, що суд розглянув справу у його відсутності, незважаючи на його клопотання про відкладення та надання ним доказів того, що не може прибути у судове засідання, у зв`язку із тяжкою хворобою, що перешкодило йому подати докази його невинності. Вважає, що суд допустив однобічність, неповноту у з`ясуванні доказів, тому його рішення є нобгрунтоване та незаконне. Стверджує, що працівники поліції його не зупиняли під час руху та не бачили його у русі. Під`їхали до стоячого автомобіля, який не був заведеним, більш того у замку запалювання навіть ключа не було. Апелянт категорично заперечує факт вчиненням ним правопорушення та не погоджується зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки не керував автомобілем у стані сп'яніння, що можуть підтвердити свідки. Крім того, під час розгляду справи суд повинен врахувати і відомості щодо особи, судом не враховано, що він інвалід другої групи, учасник бойових дій.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника про підтримання апеляційної скарги, прохання про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з'ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1, незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні ( а.с. 20), чим допустив порушення норм ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Таким чином розглянувши справу без особи, суд поверхово з`ясував обставини правопорушення, а тому дійшов помилкового висновку про доведеність вини особи у його вчиненні .

ОСОБА_1 ствердив апеляційному суду, що займається ремонтом автомобілів і в цей ранок, переганяючи після ремонту чужий автомобіль, розвертаючись по вул. Лісовій, допустив наїзд на ворота будинку № 2 внаслідок того, що машина заглохла, однак ні автомобіль, ні ворота, жодних пошкоджень не зазнали, він вибачився перед власником ОСОБА_4 та поїхав до будинку своєї бабусі, де і залишив ремонтований автомобіль, а сам з товаришем, оскільки закінчив роботу, пригостився спиртним. Через декілька хвилин приїхали працівники поліції, викликали його вулицю і відразу посадили в автомобіль та відвезли на медичне освідування. Протокол про адміністративне правопорушення підписав будучи нетверезим і його не читав, при цьому вважав, що на нього складено протокол за допущення зіткнення з воротами будинку гр. ОСОБА_4

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Убачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений до моменту встановлення факту сп`яніння водія ОСОБА_1 - об 11 год. 50 хв., а з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акту № 897 від 21.10.2017 час освідування зазначений 12 год. 05 хв. Розбіжності щодо часу ставлять під сумнів подію правопорушення.

Крім того, відсутні очевидці того, що ОСОБА_5 керував автомобілем і під час руху його було зупинено. Сама процедура направлення останнього на освідування порушена, оскільки відомостей про те, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від освідування на місці зупинки на приладі "Драгер", поліцейськими не надано. Водночас і немає відомостей про те, що ОСОБА_5 притягнутий до відповідальності за інші порушення правил дорожнього руху, зокрема, за допущений наїзд на ворота будинковолодіння гр. ОСОБА_4

Письмове пояснення гр. ОСОБА_6, в якому він вказав, що ОСОБА_5 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, та який взяв до уваги як доказ суд першої інстанції, апеляційний суд вважає неналежним доказом та не бере до уваги, оскільки ОСОБА_4 є зацікавленою особою, окрім того, зазначений свідок не допитаний судом першої інстанції, такий і не з`явився на виклик до апеляційного суду, відтак його письмове пояснення щодо ознак сп`яніння слід визнати припущенням. Також і не може бути належним доказом розписка гр. ОСОБА_7 про те, що він "забирає автомобіль ВАЗ 2107 та зобов`язується доставити по місцю проживання ОСОБА_1. ( а.с. 4). Дана розписка не містить повних відомостей про особу ОСОБА_7, про автомобіль та його власника, а також про місце проживання ОСОБА_1 З-за відсутності адреси особи, перевірити обставини складання нею цієї розписки є неможливим.

Тому апеляційний суд бере до уваги пояснення ОСОБА_5, що у стані алкогольного сп`яніння не керував, а алкоголь вжив після того, як автомобіль запаркував, що й узгоджується з показниками освідування про надто високий вміст алкоголю в організмі - 4%.

Інших доказів факту керування ОСОБА_5 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння до протоколу не додано та в апеляційному суді не встановлено.

З наведених підстав, постанова суду першої інстанції як винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права є необгрунтованою, тому підлягає скасуванню, а провадження в справі з-за відсутності належних та допустимих доказів - закриттю, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: