Справа № 569/1929/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Діонісьєвої Н.М.,

при секретарі Краглевич Ю.О.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління Патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, за ч.1ст.130 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2018 року серія БР № 256869, складеного командиром роти № 2 батальйону УПП в м. Рівному ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, і долучених до нього документів, 05 лютого 2018 року о 03:48 год. В м. Рівне по вул. Чорновола водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки OPEL VIVARO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою газоаналізатора «Alkotest № 6810», встановлено стан спяніння 0,75 проміле, тест № 1946, чим порушив вимогу пп. а п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР).

В суді захисник, адвокат ОСОБА_1, подала письмові заперечення стосовно протоколу та додатково зазначила, що свою вину в порушенні ПДР він не визнає, оскільки даного адмінправопорушення не скоював. Пояснила суду, що у протоколі зазначено, що нібито особа перебувала в стані алкогольного спяніння, проте - в першу чергу слід звернути на ту обставину, що в ході проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння інспектором було грубо порушено правила експлуатації приладу газоаналізатор Drager Alkotest 6810 - як вбачається із відео фіксації події огляд особи було проведено 05 лютого 2018 року о 04 год. 10 хв. на вулиці, при температурі повітря в діапазоні -10-12 ГРАДУСІВ. В інструкції по експлуатації приладу газоаналізатор Drager Alkotest 6810 зазначено, що його використання допускається лише в діапазоні температур -5+50 градусів. Як вбачається із відео фіксації та метереологічних даних, огляд було проведено при температурі повітря, при якій такий огляд заборонено технічними даними. Додатково на підтвердження такого порушення огляду слід зазначити, що при температурі -10-12 градусів і огляді на вулиці, із чеку даного газоаналізатора вбачається, що температура повітря нібито +12 градусів, що є неможливим. За таких обставин при наявності грубого порушення правил експлуатації приладу газоаналізатора Drager Alkotest 6810, дані, що нібито ним зафіксовані не можуть вважатися достовірними та такими, що дають підставу для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зазначила, що ОСОБА_2 при спілкуванні з інспектором повідомляв, що алкогольних напоїв не вживав. Пояснила також суду, що п. 10 вказаної Інструкції передбачено складання ОСОБА_3 огляду особи на стан алкогольного спяніння, в разі, якщо особа відмовляється від проходження такого огляду на місці, в ОСОБА_3 зазначаються дані відмови, а також зазначаються свідки, що засвідчують дану відмову. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.Із відео фіксації події вбачається, що ОСОБА_2 не було ні оголошено ні вручено ОСОБА_3 огляду особи на стан алкогольного спяніння, не зафіксовано у даному акті і відмову від його отримання, як того вимагає Інструкція, що є прямим порушенням її вимог та унеможливлює використання даного документу при встановленні наявності чи відсутності вини в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, крім того слід звернути увагу, що акт огляду було складено, до нього внесено дані свідків ще до моменту проходження такого огляду особою (зафіксовано відеофіксацією). Також просила звернути увагу на ту обставину, що в матеріалах справи наявне направлення особи на проходження огляду в медичному закладі. Проте, як зафіксовано на відео, даний документ на місці події не складався, особі не оголошувався, а відтак незрозуміло, коли ж він зявився та яким чином потрапив до матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Просила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, переглянувши чотири частини відеофіксації події 05 лютого 2018 року, приходжу до висновку, що провадження в даній справі слід закрити з таких підстав.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5, 6ст.266КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються впорядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, пунктами 2 - 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103(з відповідними змінами) (далі Порядку від 17.12.2008р. №1103), визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння.

Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858 (далі Інструкції від 09.11.2015р.), огляд на стан сп'яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (даліспеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаряфельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст..266 КпАП України (далізаклад охорони здоров'я).

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст.6 Основного Закону України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КпАП України.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.. 245).

Обов'язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст.69Закону України «Про Конституційний Суд України».

З аналізу положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що субєктом притягнення до адміністративної відповідальності може бути особа за керування транспортним засобом в стані спяніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і обєктивно,за своїм внутрішнім переконанням,в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 на час описаних в протоколі подій за кермом в стані алкогольного спяніння не знаходився, доказів того, що він перебував в стані спяніння за кермом - в судовому засіданні не встановлено, оскільки відповідних фактичних даних не містить ні протокол, ні додані до нього матеріали, ні пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Чек приладу газоаналізатор Drager Alkotest 6810, яким нібито встановлено перебування особи в стані алкогольного спяніння, суд оцінює критично, оскільки доведеним є факт порушення інспектором УПП під час проходження ОСОБА_2 вимог до експлуатації даного приладу (підтверджено відеофіксацією), а відтак його дані не можуть бути підтставоюдля притягнення особи до адміністративної відповідальності, що в свою чергу вказує на відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, у звязку з чим ОСОБА_2 в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, наслідком чого є закриття провадження.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та керуючись п.1ст.247, ст.ст.280,283, п.3ч.1ст.284, ч.ч.13 ст.294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Протягом десяти днів з дня її винесення постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва