ЄУН № 336/2219/18
пр. № 3/336/929/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Пегушиній М.Д., за участі захисника адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, представника потерпілого адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018 року о 20.50 годині ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом електробайком Like Bike Zero+, який не має реєстраційного номеру, рухаючись по вул. Чарівній в районі будинку № 153 у м. Запоріжжя, не обрав безпечної швидкості та безпечної дистанції руху, та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який рухався у попутному напрямку попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди електробайк та автомобіль були пошкоджені.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у скоєнні правопорушення не визнав повністю, вказуючи, що керував електросамокатом Like Bike Zero+, який не являється транспортним засобом та не підлягає реєстрації. Рухався по вул. Чарівній у м. Запоріжжя зі швидкістю приблизно 20 км/год. Автомобіль під керуванням ОСОБА_3 зупинився несподівано, а водій не увімкнув покажчика повороту, тому ОСОБА_2 не встиг вчасно зупинитись та скоїв наїзд на автомобіль Chevrolet Aveo. Після дорожньо-транспортної пригоди відтягнув байк на узбіччя, оскільки перебував у стані шоку. Також ОСОБА_2 вказав, що того дня не вживав алкогольних напоїв, а вживав лише настій валеріани, тому не може пояснити чому при перевірці на місці ДТП за допомогою газоаналізатору «Драгер» результат дослідження був 0,99 ‰. До медичного закладу з метою перевірки та спростування результатів обстеження він не звертався. Просив закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказуючи, що електросамокат, на якому рухався ОСОБА_2 механічним транспортним засобом не вважається, а ОСОБА_2 не є водієм у розумінні ПДР, а на час наїзду електросамокату на автомобіль потерпілого ОСОБА_2 перебував у стані крайньої необхідності, адже автомобіль потерпілого стояв на проїжджій частині без покажчика повороту, а ОСОБА_2 був вимушений скоїти наїзд, щоб уникнути потрапляння під колеса іншого автомобілю.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що рухався на автомобілі Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Чарівній у м. Запоріжжя. Маючи намір здійснити маневр повороту вліво до магазину «АТБ», потерплій увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, зупинив автомобіль в крайньому лівому положенні на смузі руху свого напрямку та певний час чекав, пропускаючи зустрічний транспорт, аж раптом відчув сильний поштовх. Вийшовши з автомобілю, ОСОБА_3 побачив, що мопед під керуванням ОСОБА_2 скоїв зіткнення, внаслідок чого було пошкоджено задню та задню праву частини автомобілю. ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, поводився агресивно, кричав.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 вказував, що наявними в матеріалах справи доказами вина ОСОБА_2 доведена, електробайк, яким керував ОСОБА_2 є електричним транспортним засобом, а сам ОСОБА_2 є водієм та учасником дорожнього руху. На час скоєння ДТП ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, що належить враховувати при призначенні стягнення.

В ході судового розгляду захисником заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, проти якого заперечував потерпілий та його представник, вказуючи, що для визначення наявності порушень в діях учасників ДТП не потрібні спеціальні знання, а клопотання направлено на затягування розгляду справи.

Судом відхилено вищевказане клопотання захисника, оскільки, на переконання суду, фактично оцінка відповідності дій кожного з учасників дорожньо-транспортної пригоди Правилам дорожнього руху не потребує спеціальних знань, а може бути надана судом з урахуванням оцінки досліджених доказів у їх сукупності. Крім того, ОСОБА_2 та захисником не вказано чому клопотання про призначення експертизи не було заявлено до цього часу, а також і не зрозуміло що заважало самому ОСОБА_2 звернутись до експерта для проведення експертизи за власні кошти, а не за державні.

В ході судового розгляду судом допитані свідки та досліджені письмові докази.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в якийсь день у травні 2018 року, точної дати він не пригадує, свідок ввечері зустрів ОСОБА_2 приблизно о 20.00 годині. Через деякий час свідок попросив ОСОБА_2 відвезти його додому, на що ОСОБА_2 погодився. Оскільки сидіння скутера ОСОБА_2 розраховано на двох осіб, тобто на водія та пасажира, тож ОСОБА_2 керував транспортним засобом, а ОСОБА_5 сидів позаду. ОСОБА_2 був без шолому та окулярів. Вони рухались по вул. Чарівній у м. Запоріжжя зі швидкістю приблизно 20-25 км/год. Оскільки біля магазину «АТБ» потрібно було повертати наліво, тож ОСОБА_2 перестроївся ближче до середини проїжджої частини. Свідок дороги не бачив, оскільки сидів за спиною ОСОБА_2, закриваючи обличчя. В якийсь момент свідок відчув, що ОСОБА_2 гальмує та поглянув на проїжджу частину, побачивши у безпосередній близькості автомобіль, який стояв посеред дороги та не рухався та за долі секунди сталось зіткнення. Увімкненого покажчика повороту на автомобілі свідок не бачив. Оскільки справа від скутеру був інший автомобіль, тож уникнути зіткнення шляхом обїзду автомобілю ОСОБА_3 вони не могли. Після зіткнення ОСОБА_6 та свідок відтягнули мопед на узбіччя.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_3 20.04.2018 в якості пасажира перебувала на передньому пасажирському сидінні. Рухались по вул. Чарівній та ОСОБА_3 зупинився в лівій частині своєї смуги руху, щоб здійснити маневр повороту вліво до магазину «АТБ», увімкнувши покажчик повороту. Пропускаючи зустрічний транспорт, автомобіль стояв нерухомо до хвилини, коли вони відчули сильний поштовх. Вийшовши з автомобілю, побачили двох хлопців з мопедом, водій одразу відтягнув мопед на узбіччя, а свідок ОСОБА_5 просив не викликати поліцію та запропонував домовитись, але, оглянувши пошкодження автомобілю, ОСОБА_2 відмовився відшкодовувати збитки, після чого ОСОБА_3 викликав працівників патрульної поліції. Від водія та пасажира мопеду відчувався запах алкоголю, на місці проводили освідування, в ході якого виявилось, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено таке.

Відповідно до наданої копії фіскального чеку ОСОБА_2 придбав мінібайк Like Bike Zero+, який являє собою пристрій, який приводиться в рух за допомогою електродвигуна потужністю 1200 Вт.

Судом не оцінюється надане ОСОБА_2 керівництво користувача, оскільки воно стосується мінібайку Like Bike Zero, а не мінібайку Like Bike Zero+, які є різними приладами та відрізняються між собою технічними характеристиками, що зазначено на сайті магазину «Цитрус», в якому такий засіб було придбано.

Висновок експертного дослідження автотоварознавця № 5505, наданий ОСОБА_2, відповідно до якого електросамокат Like Bike Zero+ не вважається механічним транспортним засобом, суд оцінює критично з наступних підстав.

Так, ОСОБА_8 не надано доказів на підтвердження того, що експерт, яким наданий такий висновок, має право проводити відповідний вид експертизи, адже згідно картки атестованого судового експерта експерт ОСОБА_9 має право проводити автотоварознавчі експертизи за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», натомість як питання, поставлені експерту, визначення вартості транспортного засобу чи розміру збитків не стосувались.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_2 не є водієм у розумінні Правил дорожнього руху, тож не є і субєктом відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд виходить з наступного.

За визначенням п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У суду немає сумнівів, та це не заперечувалось особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисником, що електробайк Like Bike Zero+ безумовно призначений для перевезення людей і вантажу, оскільки іншого призначення вказаний пристрій немає, тож, на переконання суду, мінібайк Like Bike Zero+ є транспортним засобом у розумінні ПДР не залежно від необхідності його реєстрації чи відсутності такої.

Крім того, статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як зазначено у Правилах дорожнього руху учасником дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2, керуючи електробайком та рухаючись проїжджою частиною, є учасником дорожнього руху, а саме водієм, тож є і субєктом відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вказує ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, а саме пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідків, суд виходить з наступного.

Показання ОСОБА_2 щодо того, що автомобіль під керування ОСОБА_3 зупинився зненацька та водій не увімкнув покажчик повороту суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_2, не будучи субєктом кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань, водночас є особою, яка безпосередньо зацікавлена в результаті розгляду справи, тож його показання направлені на уникнення відповідальності за правопорушення.

Водночас потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_7 вказували на те, що перед зіткненням автомобіль під керуванням ОСОБА_3 стояв на проїжджій частині певний час, пропускаючи зустрічний транспорт, з увімкненим покажчиком повороту.

Такі показання потерпілого та свідка не спростовуються показаннями свідка ОСОБА_5, адже з показань свідка вбачається, що він, сидячи позаду ОСОБА_2 та затуляючи обличчя, фактично не слідкував за дорожньою обстановкою, а автомобіль ОСОБА_3 побачив за мить перед зіткненням, водночас як покажчик повороту не працює постійно, а блимає, тож свідок міг і не побачити його в той час, коли мав змогу спостерігати автомобіль.

При цьому показаннями потерпілого, а також і обох свідків спростовуються показання ОСОБА_2 щодо раптової зупинки автомобілю під керуванням ОСОБА_3, оскільки як потерпілий, так і обидва свідка вказували, що на момент зіткнення автомобіль Chevrolet Aveo не рухався.

Визначаючи наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху в межах обставин, визначених в протоколі про адміністративне правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому безпечною дистанцією руху у відповідності до ПДР є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

При цьому водій транспортного засобу, що рухається попереду, може зупинитись не лише для здійснення якогось маневру, а і раптово з метою уникнення зіткнення з іншим транспортним засобом, наїзду на пішоходів чи тварин, на що і має розраховувати водій транспортного засобу, що рухається позаду, при обрання безпечної дистанції руху.

При цьому суд також враховує і те, що ОСОБА_2 керував електробайком в темну пору доби, без шолому та без окулярів, хоча очевидним є потреба у таких засобах для захисту очей навіть на швидкості руху у 25 км/год.

Враховуючи пояснення ОСОБА_2, потерпілого та свідка ОСОБА_7 суд також вважає доведеним перебування ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, адже

Сам ОСОБА_2, а також потерпілий та свідок зазначали, що при обстеженні учасників ДТП за допомогою газоаналізатору «Драгер» у ОСОБА_2 було виявлено алкогольне спяніння на рівні 0,99‰, що перевищує допустимий в Україні рівень для водіїв.

При цьому ОСОБА_2 не оспорювались такі результати вимірювання та він не звертався до медичного закладу з метою їх спростування.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що вина ОСОБА_2 доведена належними та допустимими доказами, а його дії кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Оцінюючи доводи захисника щодо перебування ОСОБА_2 у стані крайньої необхідності, суд виходить з наступного.

Статтею 18 КУпАП передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

На переконання суду, посилання захисника на те, що ОСОБА_2 діяв у стані крайньої необхідності безпідставні, адже фактично ОСОБА_2 порушені Правила дорожнього руху та саме його діями йому самому, пасажиру та іншим учасникам дорожнього руху було створено небезпеку, яка могла бути усунена за умови дотримання самим ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

При обранні виду та розміру стягнення суд виходить з відсутності помякшуючих вину ОСОБА_2 обставин, та наявності обтяжуючої вину обставини, а саме скоєння правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_2, не визнаючи своєї вини у скоєнні правопорушення, та намагаючись перекласти відповідальність за спричинену шкоду на потерпілого, очевидно не усвідомлює своєї відповідальності як учасника дорожнього руху та не розуміє безумовної потреби у дотриманні встановлених правил для запобігання спричинення як матеріальної шкоди, так і шкоди життю та здоровю людей, тож фактично його поведінка ставить під загрозу безпеку оточуючих, у звязку з чим вважає вірним застосувати до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 124, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 352,40 гривень (триста пятдесят дві гривні 40 коп.).

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження - вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ - 26255795, рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України"):

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106;

банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві;

код банку отримувача: 820019;

рахунок отримувача: 0001;

код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк предявлення виконавчого документ «_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року