Справа № 404/34/18
Номер провадження 3/404/195/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

31.12.2017 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz S 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Кропивницькому по вулиці Котовського, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» №634 від 31.12.2017 року, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 для розгляду справи неодноразово не зявився, своєчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, а також на зазначений ним у заяві від 05.02.2018 року засіб звязку (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою забезпечення можливості участі ОСОБА_1 під час судового розгляду, у звязку із його неявкою, у тому числі із посиланням на стан здоровя та наявні захворювання, поданням низки клопотань про відкладення розгляду справи, судом було відкладено засідання у справі, призначені на 09 год. 30 хв. 23.01.2018 року, 09 год. 05 хв. 06.02.2018 року, 09 год. 00 хв. 19.02.2018 року, 09 год. 00 хв. 26.02.2018 року, 09 год. 30 хв. 12.03.2018 року.

Подані до суду ОСОБА_1 заяви та долучені відповідні повідомлення (а.с.11, 15, 19, 22, 27, 31, 39) вказують на те, що останній неодноразово своєчасно сповіщався про місце і час розгляду справи, у тому числі про останнє засідання призначене на 20.03.2018 року о 12 год. 30 хв.

Оцінюючи повідомлені ОСОБА_1 причини неявки суд враховує, що останній надав до суду низку довідок про різні захворювання існуючі в нього на момент розгляду справи, згідно з якими він епізодично з їх приводу звертався до лікарів наприкінці січня та у лютому 2018 року. При цьому у матеріалах справи наявний оригінал офіційного повідомлення КЗ «Поліклінічного обєднання м. Кіровограда» про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні лише в період з 23.02.2018 року по 27.02.2018 року (а.с.37). Проте, будь-які обєктивні переконливі дані, які б випливали із наданої суду медичної документації та вказували про те, що стан здоровя ОСОБА_1 та наявні у нього захворювання (внаслідок свого характеру, важкості, гостроти тощо) не давали йому можливості фактично протягом більше двох місяців зявитися до суду та здійснити захист своїх прав, суду не подано. Також відсутні данні про те, що ОСОБА_1 протягом часу перебування справи на розгляді в суді лікувався безперервно, не мав можливості за станом здоровя готувати пояснення, подавати чи направляти до суду заперечення, звернутися за наявності потреби та бажання до захисника в той час коли не хворів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Незважаючи на те, що ч.1 ст.277 КУпАП визначено пятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд протягом більше 2 місяців відкладав розгляд справи за заявами ОСОБА_1 та останній, протягом вказаного інтервалу часу, який є розумним з огляду на строк розгляду справи, до суду не зявився. Упродовж вказаного часу ОСОБА_1 мав можливість подати до суду свої пояснення, заперечення та докази у справі, вирішити питання щодо залучення захисника, зявитися до суду, але жодним з цих прав не скористався.

З огляду на викладене на даний час судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення права ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні. Подальше відкладення розгляду справи, яка має бути розглянута в пятнадцятиденний строк, може призвести до її розгляду в строк понад 3 місяці, що на переконання суду за відсутності достатніх обґрунтованих підстав порушуватиме одне з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, визначене ст.245 КУпАП, яким є своєчасне зясування обставин справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.2 ст.130 КУпАП не є обовязковою.

Враховуючи наведені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №411182 від 31.12.2017 року, у якому викладені встановлені судом обставини (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №634 від 31.12.2017 року КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», яким встановлено факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтверджують відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу (а.с.4, 5);

- копією постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2017 року, якою встановлено факт вчинення ОСОБА_1 16.06.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та визнано його винним за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП (а.с.6);

- відеозаписом, направленим працівниками поліції до суду, який підтверджує факт керування автомобілем ОСОБА_1 за обставин, встановлених судом (а.с.2, 7).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені, а також ОСОБА_1 до суду не подавалася і не повідомлялися.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 згідно з постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2017 року був визнаний винним у вчиненні 16.06.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6), тобто станом 31.12.2017 року повторно протягом року вчинив порушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому таке повторне порушення кваліфікується за ч.2 ст.130 КУпАП. Згідно з диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП така кваліфікація не ставиться в залежність від того, чи піддавалася особа адміністративному стягненню за попереднє адміністративне правопорушення, а повязується із повторним вчиненням протягом року будь-яких з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв'язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він 31.12.2017 року керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння повторно протягом року після вчинення 16.06.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням наявних відомостей про особу винного і зазначених обставин, зважаючи на те, що ч.2 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, ч.2 ст.130, ст.ст.283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4