Справа №: 343/378/18
Провадження №: 3/0343/91/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СЕ № 061728, виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 18 вересня 2001 р., ІПН: НОМЕР_1, українця, громадянина України, працюючого підсобним робітником у ПП ОСОБА_2, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу № 36 про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зобов'язаний сплачувати відповідно до рішення Долинського районного суду від 06.04.2006 р. по справі № 2-520, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме до заборгованості в розмірі 56194,20 грн. станом на 01.02.2018 р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав частково та пояснив, що дійсно має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх синів, однак хворів, півроку лежав у лікарні, тому не зміг сплачувати аліменти, про що подавав відповідні документи у виконавчу службу, також надавав кошти добровільно на утримання дітей.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за статтею 183-1 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення № 36 від 20.02.2018, копії виконавчого листа № 2-520 від 06.04.2006 р., постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 53827343 від 25.04.2017 р., розрахунку боргу по сплаті аліментів станом на 01.02.2018 р.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу № 36 про адміністративне правопорушення від 20.02.2018 та доданих до нього матеріалів, головний державний виконавець Долинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Івано-Франківській області дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, які зобов'язаний сплачувати відповідно до рішення Долинського районного суду від 06.04.2006 р., що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання з 27.03.2006 р., а саме згідно розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.02.2018 р. заборгованість складає 56194,20 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП.

Разом з тим, згідно з вказаним протоколом № 36 про адміністративне правопорушення від 20.02.2018 та інших матеріалів справи діяння, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП, мало місце з 27.03.2006 року, але такої статті закону в КУпАП на той час не існувало. Дана стаття була прийнята згідно Закону України № 2234-VIII від 07.12.2017 р. та набрала чинність лише 06.02.2018 р..

Згідно до вимог статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У даному випадку стаття 183-1 КУпАП встановила відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, і ця стаття кодексу набрала чинності 06.02.2018 р., а тому, на думку суду, діяння, яке мало місце з 27.03.2006 р. по 06.02.2018 р. не могло бути кваліфіковано за статтею 183-1 КУпАП, і ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за цією статтею кодексу, оскільки склад правопорушення, передбачений саме даною статтею кодексу в діях останнього відсутній.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суд, відповідно до статті 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, у зв'язку з чим вважає за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 245, 247, 252, 268, 269, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Васильовчиа за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги через Долинський районний суд.

Суддя: