Справа № 344/2080/18
Провадження № 33/779/262/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено,що ОСОБА_2 08.02.2018 о 15 год. 25 хв. на автодорозі T09-06 Надвірна-Івано-Франківськ км.18+100 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Део Нексія» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку проводився за допомогою алкотестера «Драгер». Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 29 травня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити.

Посилається на те, що в порушення вимог ст.268 КУпАП,справу розглянуто за його відсутності, що призвело до неможливості надавати йому пояснення, користуватися правовою допомогою та надати суду відповідні докази своєї невинуватості.

Вказує на те, що в матеріалах справи є його письмові клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою. До апеляційної скарги долучені копія листка непрацездатності серії АДД № 364514 про звільнення його від роботи з 12.03.2018 року по 16.03.2018р; копія довідки центральної клінічної лікарні від 11.04.2018 року № 214 про звернення ОСОБА_2 11.04.2018 року до лікаря з приводу загострення хронічного панкреатиту.

Разом у вказаній апеляційній скарзі апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено ним з поважної причини, так як він не отримав копії постанови в порядку ст.285 КупАП, а ознайомився з матеріалами справи в суді, що підтверджується відповідним записом в матеріалах справи.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №279027 від 08.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 був ознайомлений зі своїми правами та обов'язками, які передбачено ст.268 КУпАП та знав про те, що справу буде передано на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2018 р. ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд першої інстанції вказав на те, що 11.04.2018 року ОСОБА_2 подав особисто через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою, однак в судове засідання не з'явився. Аналогічні клопотання було подано ОСОБА_2 раніше через канцелярію суду особисто 12.03.2018 року та 22.03.2018 року в яких він просив відкласти розгляд справи у зв'язку з його хворобою, проте жодних доказів на підтвердження причин неявки в судове засідання він не надав.

Вказані дії ОСОБА_2 були визнані такими, що свідчать про зловживання ним правом на відкладення розгляду справи з метою затягування розгляду справи, внаслідок чого суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 знав про те, що у встановленому законом порядку він притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 29 травня 2018 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на несвоєчасне отримання копії постанови судді, як на підставу вважати її апеляційну скаргу такою, що подана в строк, безпідставні, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено порядок апеляційного оскарження постанови суду і вказана норма забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і не конкретизовано, які саме обставини не дозволили йому своєчасно, в межах строку, встановленого законом звернутися зі скаргою на постанову судді, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, до апеляційної скарги ОСОБА_2 долучені копія листка непрацездатності серії АДД № 364514 про звільнення його від роботи з 12.03.2018 року по 16.03.2018р; копія довідки центральної клінічної лікарні від 11.04.2018 року № 214 про звернення ОСОБА_2 11.04.2018 року до лікаря з приводу загострення хронічного панкреатиту.

Однак, вищевказані копії лікарських документів не свідчать про те, що в період з 12.04.2017 року по 23.04.2018 року (строк апеляційного оскарження постанови суду) за станом здоров'я він був позбавлений можливості вчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду і така можливість з'явилась у нього тільки 29.05.2018року (день подання апеляційної скарги)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини. одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, наведені апелянтом доводи та те, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому будуть конкретизовані поважні причини, які свідчать , що апелянт в дійсності не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2018 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв