Справа № 491/1111/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про паспортний документ не надано, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом року до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.183-1 КУпАП не притягувався, -

В с т а н о в и в :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_3, не є дитиною з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги) в повному обсязі, які зобовязаний сплачувати відповідно до рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2006 року №2-534, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців і становить 45615 гривень 70 копійки станом на 12 вересня 2018 року.

За вказаним фактом заступником начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2018 року №16 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при підготовці до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що матеріали оформлено не належним чином.

Зокрема, санкція частини 1 статті 183-1 КУпАП передбачає накладення на особу адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Накладення на особу будь-якого іншого адміністративного стягнення статтею 183-1 КУпАП не передбачено.

Частинами 1 та 2 статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 183-1 КУпАП, не віднесені до категорії справ, розгляд яких має здійснюватись за обовязкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

З наведеного вбачається, що справу може бути розглянуто за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в разі її неявки за викликом до суду.

При цьому, судом справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було двічі призначено до розгляду, а саме на 14 листопада 2018 року та в подальшому на 28 листопада 2018 року.

Проте, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, у вказані дати до суду не зявився.

При цьому, частиною 3 статті 31-1 КУпАП визначено, що суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення жодних відомостей про стан здоровя особи, що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема про те, чи не є вона інвалідом І або ІІ групи, не містить та у звязку з неявкою особи за викликом до суду встановити зазначені відомості суд не має змоги.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що аліменти він не сплачує в повному обсязі через відсутність постійної роботи у звязку з хворобою.

Вказане унеможливлює для суду прийняття рішення про можливість накладення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини 1 статті 183-1 КУпАП, з урахуванням обмежень визначених частиною 3 статті 31-1 КУпАП.

Крім того, частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, частиною 2 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 164 КК України передбачено відповідальність особи, за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

З примітки до статті 164 КК України вбачається, що під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

З наведеного вбачається, що в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, формально вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей про те, чи приймалося, в порядку визначеному КПК України, рішення щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Зокрема, пунктом 21 частини 2 статті 255 КУпАП визначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.183-1 КУпАП, мають право складати державні виконавці.

Протокол про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2018 року №16 за ст.183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено заступником начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обовязки, передбачені законом.

Міністерством юстиції України відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства видано Наказ від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802), яким затверджено «Інструкцію з організації примусового виконання рішень» (надалі Інструкція).

Відповідно до пункту 2 Інструкції примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці).

Пунктом 6 Інструкції передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію постанови державного виконавця Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 від 5 квітня 2007 року про відкриття провадження з примусового виконання рішення за виконавчим листом №2-534 від 11 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Пунктом 1 Розділу IV Інструкції визначено, що за наявності обставин, визначених частиною першою статті 25 Закону, при органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби.

Підпунктом 2 пункту 2 Розділу IV Інструкції встановлено, що виконавча група може бути утворена за рішенням начальника відділу державної виконавчої служби - з державних виконавців цього відділу.

Пунктом 3 Розділу IV Інструкції визначено, що особа, яка приймає рішення про утворення виконавчої групи, виносить про це вмотивовану постанову.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення копії постанови про утворення виконавчої групи не додано та будь-яких посилань на її існування протокол та додані до нього матеріали не містять.

З наведеного вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання рішення за виконавчим листом №2-534 від 11 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів здійснюється державним виконавцем одноособово.

Пунктом 5 розділу V Інструкції визначено, що виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі: хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Абзацом 2 пункту 5 розділу V Інструкції встановлено, що передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить відповідну постанову.

При цьому, до протоколу про адміністративне правопорушення копію постанови доручення керівника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про передачу виконавчого провадження з примусового виконання рішення за виконавчим листом №№2-534 від 11 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів від державного виконавця Лисенко Н.Б. до заступника начальника Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 не додано.

Також, в матеріалах справи відсутня копія постанови ОСОБА_3 про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання рішення за виконавчим листом №2-534 від 11 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

В протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах будь-які відомості або посилання на існування таких доручення та постанови відсутні.

У разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи порушення законних вимог виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) на бланку за встановленою формою.

Пунктом 4 Розділу XIV Інструкції визначено, що у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи порушення законних вимог виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) на бланку за встановленою формою.

З наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення має складатися державним виконавцем, на виконання якого перебуває виконавчий документ та який здійснює виконавче провадження.

З урахуванням всього вищевикладеного суд приходить до висновку, що на даний час протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять жодних відомостей та доказів наявності в заступника начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 повноважень на складення протоколів про адміністративні правопорушення в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення за виконавчим листом №2-534 від 11 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

При таких обставинах суд не має можливості розглянути дані матеріали та винести відповідне рішення, а тому є всі підстави для повернення даного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 183-1, 256, 268, 278 КУпАП,-

П о с т а н о в и в :

Матеріали адміністративної справи про притягнення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про паспортний документ не надано, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2