Справа № 715/2356/18
Провадження № 3/715/1056/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2018 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли вiд управління держпраці у Чернівецькій області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, народилася в с. Верхні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, приватний підприємець за ч.1 та ч.3 ст.41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1 у барі «Гостинний двір», здійснюючи підприємницьку діяльність по вул. Коцюбинського,2 в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, використовуючи найману працю, порушила вимоги законодавства про працю. Так, в порушення ст. 29 КЗпП України, не проінструктувала працівників і не визначила їм робочі місця. Крім того, в порушення ст..57 КЗпПУ, використовувала найману працю трьох найманих працівників без відповідних щоденних графіків роботи у відповідності до правил внутрішнього трудового розпорядку. Крім того, в порушення ст.142 КЗпПУ ФОП ОСОБА_1 не затвердила Правила внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до умов якого повинен бути встановлений режим роботи, вихідні та неробочі дні, порядок прийому та звільнення працівників. А також, з 01.01.2016 року по 30.10.2018 року, ОСОБА_1 не помісячно нараховувала та виплачувала індексацію заробітної плати за 2016-2018 р.р., а саме офіціантам бару «Гостинний двір» ОСОБА_2М та ОСОБА_3 (період роботи з 01.01. по 31.12.2017 р.), які працювали за трудовими договорами їм не нарахована та не виплачена індексація заробітної плати, вказана індексація заробітної плати нарахована та виплачена 05.10.2018 року, чим порушено підпункт 1.1. пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078 та ч.1 ст.115 КЗпП України.

Крім того, до суду на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення №ЧВ-1115/18/10/АВ/П/2ПТ за ч. 3 ст. 41 КУпАП, згідно якого в ході інспекційного відвідування фізичної особи підприємця ОСОБА_1 19 серпня 2018 року було виявлено за місцем здійснення підприємницької діяльності фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), зокрема ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Постановою суду від 16 листопада 2018 року вказані протоколи про адміністративні правопорушення обєднані в одне провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, визнала у повному обсязі. Погодилася, що такі її дії не в повній мірі відповідають законодавству про працю. Вказувала на те, що виявлені порушення вона усунула. Щодо допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору пояснила, що із вказаними працівниками були укладені цивільно правові угоди, так як вони залучалися до роботи тільки на час проведення банкету.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Згідно частини 3 вище вказаної статті така відповідальність наступає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Водночас відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП ОСОБА_1 уклала цивільно правові договори 17 серпня 2018 року з ОСОБА_9, 18 серпня 2018 року з ОСОБА_10 і ОСОБА_7 та 19 серпня 2018 року з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Відповідно п.п. 2.1 договору, виконавець за договором зобовязався виконати роботу з організації проведення банкету. До кожного договору є акти виконаних робіт.

Таким чином, з урахуванням зазначеного не вбачається порушення ч. 3 ст. 41 КЗпП України, оскільки згідно із укладеної угоди, сторони визначені як замовник і виконавець, тобто між ними виникли цивільно-правові відносини, а тому провадження слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, вважаю, що в її діях є склад вказаного правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № ЧВ-1115/18/10/АВ/П/1ПТ, письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншими матеріалами справи, що свідчить про те, що остання порушила вимоги законодавства про працю.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь її вини, вважаю, що останній слід призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 41 КУпАП України у виді штрафу мінімального розміру, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

На підставі ч.1 та ч. 3 ст.41 КУпАП та керуючись ст.ст. 38, 40-1, 252, 283-285, 287 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, у редакції від 24.02.2018 року суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Адміністративну справу за ч.3 ст.41 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя