Справа № 761/2339/18
Провадження № 3/761/1387/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Левицької Т.В., за участю секретаря Лукянчук А.О., прокурора Марахіна Є.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 20 від 23 січня 2018 року, складеного старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу протидії корупції Департаменту захисту економіки ОСОБА_2, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, з вищою освітою, працюючого у ПАТ «Аграрний фонд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ‑

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу № 20 від 23 січня 2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді заступника директора Департаменту стратегії та економічного розвитку - начальника відділу моніторингу, економічного аналізу та аграрної статистики Міністерства аграрної політики та продовольства України, будучи, згідно п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» /далі - Закон № 1700-УІІ/, суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в установлений законом термін, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-УІІ, несвоєчасно подав без поважних причин, декларацію перед звільненням, яка подається не пізніше дня такого припинення, а саме - 25.10.2016, на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції /далі - Національне агентство/ особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу міністра аграрної політики та продовольства України ОСОБА_3 від 20.04.2015 № 434-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора Департаменту стратегії та економічного розвитку - начальника відділу моніторингу, економічного аналізу та аграрної статистики Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Відповідно до ч. 1 Положення «Про Міністерство аграрної політики та продовольства України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 р. № 1119, Міністерство аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-УІІ суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим.

Згідно примітки до статті 50 Закону № 1700-УІІ під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «А» або «Б».

Відповідно до абзацу 2 п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII до категорії «Б» віднесено посади - керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників.

Отже, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, та, відповідно, службовою особою державного органу, на яку поширюється дія Закону № 1700-VII, у тому числі обмеження та зобов'язання, передбачені цим Законом, що займає відповідальне становище, а саме - заступник директора Департаменту стратегії та економічного розвитку - начальник відділу моніторингу, економічного аналізу та аграрної статистики Міністерства аграрної політики та продовольства України, посада якого належить до посад державної служби категорії «Б».

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 /із змінами/, визначено етапність роботи такої системи.

Зокрема, на першому етапі, починаючи з 00 год. 00 хв. 01 вересня 2016 року подаються щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Тому останнім днем подачі електронних декларацій за 2015 рік для суб»єктів декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, є 30 жовтня 2016 року.

Згідно Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 21 грудня 2016 року подав декларацію за період з 01.01.2016 по 26.10.2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення заперечив, свою вину не визнав, зазначивши, що він працював на посаді заступника директора департаменту - начальником відділу моніторингу, економічного аналізу та аграрної статистики. В день звільнення, а саме - 25 жовтня 2016 року, він прийшов до відділу кадрів вказаного департаменту, де працівники вказаного відділу йому сказали про необхідність подання декларації у паперовому вигляді, що ним і було зроблено. Таким чином, у відділ кадрів в день звільнення він подав декларацію у паперовому вигляді як за 2015 рік, так і за 2016 рік. Про виготовлення електронного ключа йому ніхто не сказав. На день звільнення у нього не було електронного ключа, оскільки такий йому ніхто не видавав.

В подальшому Національне агентство його зобов'язало подати декларацію до 21 грудня 2016 року. Отримавши електронний ключ через Приватбанк, ОСОБА_1 21 грудня 2016 року подав електронну декларацію за період з 01.01.2016 по 25.10.2016 року.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що посада завідувача сектору запобігання та виявлення корупції, яка на даний час існує у департаменті, на час його звільнення була вакантною.

В судовому засіданні прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1, зазначивши, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останній без поважних причин не подав у встановлений законом строк декларацію в електронному виді.

Також прокурор в судовому засіданні зазначив, що йому невідомо чи подавав ОСОБА_1 декларацію за 2015 рік та 2016 рік в паперовому вигляді, а також прокурор вказав, що йому невідомо чи був у ОСОБА_1 електронний ключ на момент звільнення і чи повідомив хто-небудь ОСОБА_1 про виготовлення такого ключа.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, вивчивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, уповноваженою на те посадовою особою, а саме старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу протидії корупції Департаменту захисту економіки ОСОБА_2 було складено протокол № 20 від 23 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання корупції.

Об'єктивна сторона цього правопорушення виражається у формі несвоєчасного подання без поважних причин щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб»єктами вказаного правопорушення є згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VІІ особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, до яких належить посада, яку займав ОСОБА_1, тобто посада заступника директора Департаменту - начальника відділу моніторингу, економічного аналізу та аграрної статистики.

Суб'єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням особи до дії та наслідків, виражене у формі умислу, тобто особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, наданого ним в судовому засіданні, він в день звільнення, а саме - 25 жовтня 2016 року, прийшов до відділу кадрів вказаного департаменту, де працівники вказаного відділу йому сказали про необхідність подання декларації у паперовому вигляді, що ним і було зроблено. Таким чином, у відділ кадрів в день звільнення він подав декларацію у паперовому вигляді як за 2015 рік, так і за 2016 рік. Про виготовлення електронного ключа йому ніхто не сказав. На день звільнення у нього не було електронного ключа, оскільки такий йому ніхто не видавав.

В подальшому Національне агентство його зобов'язало подати декларацію до 21 грудня 2016 року. Отримавши електронний ключ через Приватбанк, він 21 грудня 2016 року подав електронну декларацію за період з 01.01.2016 по 25.10.2016 року.

Крім того, він зазначив, що посада завідувача сектору запобігання та виявлення корупції, яка на даний час існує у департаменті, на час його звільнення була вакантною.

Вказані доводи ОСОБА_1 не спростовані ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами справи.

Враховуючи викладене, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, а також враховуючи відсутність умислу у ОСОБА_1, направленого на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настання будь-яких шкідливих наслідків, суд встановив відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а відповідно і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, оскільки відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 247, 251, 252, 268, 278, 279, 280, 284, 294 КУпАП, ‑

п о с т а н о в и в:

Закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Т.В.Левицька