3/134/328/2018 Справа №: 134/1026/18
П О С Т А Н О В А

25 жовтня 2018 року Суддя Зарічанський В. Г.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІПН не відомий.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності .

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 року до Крижопільського районного суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст. 130 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу 28.07.2018 року о 01:00 годині в смт. Крижопіль по вул. Чорновола водій ОСОБА_1 керував т. з. ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Свою вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав. При цьому пояснив, що в день складення протоколу забрав співмешканку з поїзда і поїхав до дому. Підїхав під гараж, коли зупинився його побили двоє людей, які вказані свідками в протоколі. Викликав поліцію і чекав на їх приїзд на задньому сидінні автомобіля. В той день спиртні напої не вживав.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 знає, відносини між ними нормальні, конфліктів немає. 28.07.2018 року близько першої години ночі ішов з товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до дому. На перехресті вул. Савченка Південна коли переходили дорогу побачили автомобіль, який маневрував по дорозі без світла в сторону вулиці ОСОБА_5. ОСОБА_3 сказав, що це автомобіль ОСОБА_1 Машина заїхала в двір. Ми втрьох зайшли в двір, автомобіль зупинився в дровах. Водій почав погрожувати , достав гранату, тоді вдалось забрати ключ з автомобіля і викинути його у дрова. Потім утекли і викликали поліцію. Адміністративний протокол складали зранку в приміщенні поліції, тому, що ОСОБА_1 спав на задньому сидінні автомобіля. Працівники поліції запропонували пройти освідування на Драгері, ОСОБА_1 відмовився. Запропонували проїхати на швидку він погодився, але потім вийшов з машини і відмовся їхати проходити освідування в лікарні.

Свідок ОСОБА_3 на виклики в судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Свідок ОСОБА_4 на виклики в судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Інспектор Росінський С. П. в судовому засіданні пояснив, що від ОСОБА_1 надійшов виклик про те, що ОСОБА_1 нанесли тілесні ушкодження троє чоловіків., тому виїхали на виклик. Зі слів свідків ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Інспектор Курта А. В. в судовому засіданні пояснив, що виїхали на виклик ОСОБА_1 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень. Коли приїхали автомобіль був у дровах. Протокол про адміністративне правопорушення складав зі слів свідків, які вказали, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 не погодився з тим, що керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, освідування на стан спяніння пройти відмовився.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст.130 ч. 1 КУпАП України, є протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 366370 від 28.07.2018, а саме те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння; акт огляду на стан алкогольного спяніння, направлення водія на огляд.

Обєктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан спяніння, у встановленому законом порядку, є відео запис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення, і такий факт спяніння повинен бути документально доведений, чого по справі не встановлено. Жодних доказів, зі сторони поліції які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння суду не надано. Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано. При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: