П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року Суддя Новогродівського міського суду Донецької області

Грідяєва М.В.

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від військової частини НОМЕР_1 код НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Куколівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працює: військова частина НОМЕР_1 старший навідник 7 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону, мешкає: АДРЕСА_1 ;

за ч.4 ст.172-11 КУпроАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №309 від 09.12.2017 року, військовослужбовець військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_1 вважається таким, що з 11.12.2017 року вибув до військової частини НОМЕР_3 м.Запоріжжя для проходження військово-лікарської комісії. З довідки військово-лікарської комісії №1752 від 15.12.2017 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 був оглянутий військово-лікарською комісією 15.12.2017 року. 21 грудня 2017 року старший солдат ОСОБА_1 фактично прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , про що зазначається у рапорті підполковника ОСОБА_2 . ТВО командира 3 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 вх.№4724 від 21.12.2017 року. Відповідно старший солдат ОСОБА_1 з 15.12.2017 року по 21.12.2017 року замість виконання службових обов`язків, проводив час на власний розсуд. Зазначеними діями старший солдат ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпроАП що фактично є самовільним залишенням військової частини або місця служби.
В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився зі складеним адміністративним протоколом, пояснив, що він разом з іншим військовослужбовцем виїхали за наказом командира до іншої військової частини до м.Запоріжжя для проходження ВЛК, яку пройшли 15.12.2017 року, лікарем йому було рекомендовано проходження лікування, в зв`язку з чим потрібно було направлення від їх військової частини, вони доповіли про цю рекомендацію лікаря своїх безпосередніх керівників, на що їм пообіцяли підготувати направлення для проходження лікування, яке буде надіслано поштою, в зв`язку з чим вони чекали вказане направлення від своєї військової частини та залишались в м.Запоріжжя. Через деякий час 19.12.2017 року їм зателефонували та віддали наказ повернутися у розташування частини, що вони і зробили. Він виконував наказ, самостійно частину не залишав.
Диспозиція ч.4 ст.172-11 КУпроАП передбачає правопорушення у виді самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинені в умовах особливого періоду.
Згідно матеріалів до протоколу, а саме: акту про результати службового розслідування від 18.01.2018 року, письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_1 вважається таким, що з 11.12.2017 року вибув до військової частини НОМЕР_3 м.Запоріжжя для проходження військової-лікарської комісії. 13.12.2017 року, згідно довідки ВЛК №1743 від 13.12.2017 року, військовослужбовець ОСОБА_1 був оглянутий ВЛК 13.12.2017 року. 15.12.2017 року у медичній книжці солдата ОСОБА_1 зроблений запис невропатолога про медичний діагноз військовослужбовця та рекомендації щодо необхідності госпіталізації у терапевтичне відділення ВЧ НОМЕР_3 за направленням командира ВЧ НОМЕР_1 . Цього ж дня, солдат ОСОБА_1 повідомив молодшому сержанту ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про необхідність стаціонарного лікування, на що ОСОБА_8 відповів, що підготує необхідні документи для госпіталізації та відішле поштою наступного дня, а також зазначив, що висновки ВЛК та записані діагнози лікарів відправляти до військової частини НОМЕР_1 немає необхідності. 19.12.2017 року в телефонній розмові з молодшим сержантом ОСОБА_3 солдат ОСОБА_1 повідомив, що перебуває в м.Запоріжжя та очікує направлення на стаціонарне лікування, яке йому мав вислати поштою 18.12.2017 року ТВО начальника медичної служби ВЧ НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_8 . Про всі свої дії військовослужбовець повідомляв старшому солдату ОСОБА_4 - медичній сестрі медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 , яка про стан справ доповіла ТВО начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 . Станом на 19.12.2017 року молодшим сержантом ОСОБА_8 поштою направлення на стаціонарне лікування солдата ОСОБА_1 вислане не було. 19.12.2017 року ТВО командира дивізіону віддано вказівку солдату ОСОБА_4 повідомити військовослужбовцю про необхідність термінового прибуття до тимчасового місця дислокації.
Згідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 09.12.2017 року солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у військову частину НОМЕР_3 м.Запоріжжя з 11.12.2017 року для проходження ВЛК.
Згідно довідки ВЛК від 15.12.2017 року №1752 старший солдат ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК 15.12.2017 року.
Згідно запису невролога від 15.12.2017 року в медичній карті ОСОБА_1 , рекомендовано госпіталізація в терапевтичне відділення за направленням командира в/ч.
Таким чином, матеріали до протоколу спростовують самовільне залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_1 , який залишив в/ч НОМЕР_1 за наказом командира частини для проходження ВЛК, стосовно дій військовослужбовця ОСОБА_1 , які не зазначені в протоколі, як правопорушення, а саме несвоєчасне повернення з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, в діях ОСОБА_1 також відсутні, оскільки у в/ч він повернувся одразу після віддання наказу командира частини про повернення, до цього часу очікував направлення від в/ч на проходження стаціонарного лікування за рекомендацією лікарів. Неузгодженість дій відповідальних військовослужбовців за підготовку документів та відповідальних за особливий склад не може бути покладено як провина на підлеглих військовослужбовців. В зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпроАП.
Відповідно п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 284 ч.1 п.3, 294, 172-11 ч.4 КУпроАП,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпроАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Новогродівський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: