Справа № 359/9188/17 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 33/780/300/18 Доповідач у 2 інстанції Рудніченко О. М.
Категорія 138 03.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Рудніченко О.М.

секретар: Казьміній А.В.,

за участю:

захисника: ОСОБА_2

потерпілого: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується

питання про притягнення до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_5, на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2018 року, якою,-

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого помічником нотаріуса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.,

Стягнуто на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2018 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн 40 коп.

Як вбачається в матеріалах справи, 24 жовтня 2017 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21073», номерний знак НОМЕР_1, рухався по другорядній дорозі по вул. Робітничій в м. Бориспіль. Під час виїзду на головну дорогу по вул. Київський шлях, ОСОБА_5 в порушення вимог пп. «б» п. 2.3, п. 10.1 та 16.11 ПДР України не був уважним, не стежив за розвитком дорожньої обстановки, не переконався, що виїзд на головну дорогу буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, а також не надав дорогу автомобілю марки «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обом автомобілям були спричинені механічні пошкодження.

Не погоджуючись з даним рішенням захисником ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2018 року, визнати ОСОБА_5 не винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи. Вважає, що судом не було враховано та не надано належної оцінки тому факту, що повноваження інспектора Гребенка О.О. щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у випадку вчинення таких правопорушень на території м. Бориспліь, обмежено за територією застосування в силу положень Інструкції № 1395 та вказує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено не уповноваженою на те посадовою особою Національної поліції. Зазначає, що додана до матеріалів справи про адміністративне правопорушення схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за формою та змістом не відповідає встановленим вимогам та не може бути допустимим доказом, не повинна була покладена в основу оскаржуваної постанови. Крім цього судом не надано належної оцінки і поясненням наданих до і під час судового розгляду учасниками ДТП. Як випливає зі змісту оскаржуваної постанови та письмових документів, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції не дотримався наведених вище вимог закону, оскільки обставини у справі, які впливають на об`активність та правильність застосування стягнення належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались.

Крім того апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, так як постанова була винесена 23.01.2018 року, а строк на оскарження закінчується 02.02.2018 року. Оскільки, текст постанови протягом тривалого часу судом не виготовлявся, сторона захисту мала можливість отримати постанову лише 02.02.2018 року, тобто в останній день строку на її оскарження, що порушило законне право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності оскаржити її в законні строки.

Заслухавши пояснення :

захисника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що він порушив ПДР, одна, він вважає, що і водій ОСОБА_3 також порушив ПДР;

потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, стаття 294 КУпАП передбачає можливість поновлення 10- денного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в разі встановлення поважності причин пропуску цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримав копію постанови 02 лютого 2018 року коли було дійсно виготовлено повний текст постанови.

Доводи апелянта стосовно поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є обґрунтованими, за таких обставин, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_5 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись на протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3-8) та схемою до цього протоколу (а.с.9), яка будь-яких зауважень від водіїв щодо її складання, не містить; письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.11); СD-R (а.с.28) та фотографії (а.с.35-38).

Доводи захисника про те, що інспектор з дорожнього нагляду Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 не мав повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що схема дорожньо-трнасопртної пригоди була складена з суттєвими порушеннями закону - є необгрунтованими. Так, дана схема містить достовірні відомості про обставини дорожньо-транспортної пригоди, які при складанні ніким не оспорювались. Крім того, з листа Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області № 53 від 3 січня 2018 року (а.с. 65) вбачається, що згідно з функціональними обов`язками інспектор з дорожнього нагляду Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6, мав повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_7 про те, що водій ОСОБА_3 також порушив Правила дорожнього руху, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки суд розглядає адміністративне провадження лише в межах протоколу, який в ньому міститься і не вирішує питання щодо винуватості інших осіб, протокол щодо яких відсутній.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_5 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 23 січня 2018 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу захиснику ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я О.М.Рудніченко