Справа № 308/1852/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали інспектора ПС 1-кат ВПС «Тиса» ст. пр-ка ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку в матеріалів справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №405706 від 22 лютого 2018 року та долучених до нього матеріалів встановлено, що гр. України ОСОБА_2, 22 лютого 2018 року близько 00 год. 05 хв. затриманий п/п Перевірка документів» на виїзд з України в ППр «Тиса» при спробі незаконного перетинання державного кордону, а саме гр. України надав на паспортний контроль невідповідний паспортний документ для перетинання державного кордону ЗП гр. ОСОБА_3 №051758768 виданий 13.03.2013 р. Своїми діями порушив вимоги ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України», ст.3 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну гр. України» та ПКМУ № 57 від 27.01.1995 р.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи в суді, про що свідчить заява яка додана до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в'їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в'їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 надав на паспортний контроль для в'їзду в Україну закордонний паспорт гр. ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_2 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів. Дії ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Відповідно до письмових пояснень, які записані порушником власноручно у протоколі про адміністративне затримання від 22.02.2018 р., він є громадянином України та набув громадянство ОСОБА_3 в подальшому має намір звернутися до міграційної служби для відмови від громадянства України.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 405706 від 22.02.2018 р., протоколом адміністративного затримання від 22.02.2018 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22.02.2018 року, згідно якого у порушника було вилучено закордонний паспорт громадянина ОСОБА_3 №051758768 виданий 13.03.2013 року, рапортом начальника 4-го ВІПС ВПС «Тиса» майора ОСОБА_4 від 22 лютого 2018 року.

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а отже приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2, адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» , станом на січень 2018 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 204-1 ч.1, 283-284, 287, 291, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. с. Купка, вул. Українська, буд.58, Глибоцького району Чернівецької обл. , визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. с. Купка, вул. Українська, буд.58, Глибоцького району Чернівецької області, судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Реквізити для сплати судового збору за рішенням суду (постанови) про стягнення в дохід держави коштів: рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Вилучений паспорт громадянина ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2 Димітру (Sucevan Dumitru) №051758768 виданий 13.03.2013 року повернути особі якій виданий документ.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5