ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/282/18 Справа № 212/7570/18 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Цепелєва Ю.М., потерпілої ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працюючої ПАТ «Галич Фарм», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців. Вирішено стягнути судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з оскаржуваною постановою, водій ОСОБА_2, 19 вересня 2018 року, о 08-21 годині, в м. Кривому Розі на перехресті вулиць Ватутіна-Стасова, біля буд. 19, керуючи автомобілем «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1, була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, не врахував безпечну швидкість руху, своєчасно не застосував міри до зменшення швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу та здійснила наїзд на транспортний засіб «REUGEOТ 207», номерний знак - НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, що стояв попереду. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та потерпілій стороні завдано матеріальних збитків. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п. 2.3 «б», 12.1,13.1 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою застосувати до неї менш суворе стягнення, яке не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що в судовому засіданні визнала провину в повному обсязі, розкаялась у вчиненому правопорушенні, не відмовлялась відшкодовувати завдану потерпілій шкоду, однак, суд не врахував положення ст.ст. 23,33,34 КУпАП та безпідставно призначив стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Поряд із цим, ОСОБА_2 зауважує, що суд в постанові не вказав, невиконання яких саме вимог ПДР України знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з ДТП. При цьому вона не заперечує свою провину, а лише вказує на те, що визнає порушення нею вимог п. 12.3 ПДР України.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_4, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог.

Так, вирішуючи питання правильності визначеного судом першої інстанції виду адміністративного стягнення, за доводами апелянта, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про те, що накладаючи на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, належним чином не мотивував судове рішення в цій частині та не зазначив на підставі яких даних він дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 саме такого адміністративного стягнення та не дотримався принципу індивідуалізації.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Між тим, районним судом не було обговорено питання про накладення на ОСОБА_2 передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

З оскаржуваної постанови слідує, що суд першої інстанції встановив наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та з урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого, вважав за доцільне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому при накладенні адміністративного стягнення фактично вимоги ст. 33 КУпАП судом враховані не були.

Так, поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_2 вину визнала повністю, частково відшкодувала потерпілій завдану матеріальну шкоду у сумі 8000,00 грн., а також ті обставини, що правопорушення вона вчинила, керуючи службовим автомобілем, наданим їй як торговельному представнику з медичних питань, та її робота безпосередньо пов'язана з керуванням транспортним засобом.

Беручи до уваги наведене та те, що ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину, яка потребує матеріального забезпечення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення накладеного на неї адміністративного стягнення, шляхом накладення штрафу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова зміні в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову щодо ОСОБА_2 - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко