Справа № 447/2505/17 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/783/280/18 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., за участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 19.10.2017 року близько 14.00 год. на а/д Київ &#8211; Чоп 555 км. + 20 м. керував автомобілем &#171;MAN 18.410&#187;, д.н.з. НОМЕР_1, з напівпричепом &#171;KOGEL SN24&#187;, д.н.з. НОМЕР_2, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю &#171;TOYOTA AURIS&#187;, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У поданій апеляції скаржник, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати. При цьому вказує, що ДТП настала внаслідок дій водія «TOYOTA AURIS», який виїхав із забороненої зони, та обігнавши автомобіль «КАМАЗ», який рухався у попутному напрямку у правій смузі руху, мав намір здійснити обгін транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, але не встиг здійснити його, чим спричинив механічні ушкодження транспортним засобам. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа розглядалась у його відсутності, а з постановою суду він ознайомився лише 06.02.2018 року.

Заслухавши пояснення скаржника та його захисника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скаргу слід відмовити.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не був присутнім під час судового розгляду у суді першої інстанції, копію постанови отримав лише 06.02.2018 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його необхідно поновити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №079218 від 19.10.2017 року, схемою місця ДТП від 19.10.2017 року, поясненнями ОСОБА_4

Твердження скаржника про те, що ДТП настала внаслідок дій водія «TOYOTA AURIS», який виїхав із забороненої зони жодними доказами не підтверджується.

Доводи скаржника та його захисника про те, що висновком експертного дослідження від 23.03.2018 року долученого до матеріалів справи встановлена відсутність вини у діях ОСОБА_1 не приймаються до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого висновком експерта. Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 у висновку експерта зазначаються відомості про відповідальність особи, за надання завідомо неправдивого висновку.

У висновку експертного дослідження від 23.03.2018 року, на який покликається скаржниця, відсутні відомості про те, що особа яка проводила таке дослідження попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а відтак в розумінні ст.251 КпАП України зазначене дослідження не може бути доказом у даній адміністративній справі.

Крім того, експертне дослідження, котре проводилось лише за запитаннями ОСОБА_1, містить суперечності між зображенням траєкторій руху транспортних засобів під час їх переміщення після зіткнення за умов, викладених у варіанті №2 механізму пригоди з пояснень ОСОБА_1 та висновками, викладеними у ньому.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження захиснику ОСОБА_2

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляцію захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Головатий В. Я.