П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2018 Справа №607/9624/18

Провадження № 3/607/3203/2018

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А. розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 18.05.2018 року близько 13 год., перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3, а саме, чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоровю.

ОСОБА_2 в судове засідання зявився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Крім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_2 повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №149381 від 26 травня 2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 25.05.2018 року, письмовою заявою ОСОБА_3 від 18.05.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.05.2018 року, довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_3 від 26.05.2018 року.

Зазначені докази вини ОСОБА_2 у вчиненні ним домашнього насильства є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні порушення вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Однак, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 вину визнав, у вчиненому розкаявся, суд приходить до переконання, що вчинене правопорушення є малозначним.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. За вказаних обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 8, 22, 33, 34, 173-2, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 ОСОБА_4 та звільнити йоговід адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_5