Справа № 661/1411/18
Провадження № 3/661/725/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2018 року ОСОБА_1 07.04.2018 року, о 21,10 годині, в с.Веселе, по вул.Каховській, керував транспортним засобом ОСОБА_2, д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, нестійка хода, незв'язна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у інкримінуємому йому правопорушенні не визнав повністю. Пояснив, що алкоголь він не вживав, а 07.04.2018 року дійсно керував належним йому автомобілем ОСОБА_2, яким віз своїх друзів та рідних додому зі святкування дня народження. Приблизно о дев'ятій годині вечора був зупинений працівниками поліції, один із поліцейських, перевіривши його права та побачивши, що саме в цей день у нього день народження, почав звинувачувати його у вживанні спиртних напоїв, та наполягав перевірити це за допомогою алкотестеру. Він на таку пропозицію відповів, що докази такого приладу не можуть бути беззаперечно об'єктивними та, взагалі, оскільки він спиртні напої не вживав, повідомив поліцейського про те, що бажає поїхати на медичне освідування до лікарні, проте, працівники поліції відмовились провести його перевірку на визначення стану сп'яніння в медичному закладі та склали протокол про відмову від проходження медичного огляду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки відсутні жодні об'єктивні докази, в т.ч. акт відмови правопорушника від проходження медичного огляду і відеозапис, які б вказували на те, що останній порушив п.2.5 ПДР України, а саме відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладену норму закону, інспектор, який складає адміністративний протокол має в повній мірі довести обставини, викладені в ньому, та вину порушника у інкримінуємому йому правопорушенні, проте, на виклики до суду інспектор Івасішин А.П. в судові засідання не з`являється, записи відео-фіксації правопорушення за участю ОСОБА_1 суду також надані не були, хоча відповідний запит суду та судові повістки уповноваженою особою Бериславського ВП були отримані вчасно, в строки, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення.

У відповідності до положень п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395 протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП та до нього має бути долучено акт огляду на стан спяніння. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, відповідно до положень якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, а у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В свою чергу, суд не приймає до уваги і письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були ними надані під час складання протоколу, оскільки вони заповнені однією особою, а саме працівником поліції, який є зацікавленою особою. На виклики до суду свідки не з'являються, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи, обставини, зазначені в поясненнях, та свої підписи не підтвердили.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обставини, викладені в протоколі та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спростували, показали, що 07.04.2018 року вони всі разом із ОСОБА_1 та іншими друзями відпочивали, святкували день народження ОСОБА_1, останній, попри те що у нього було свято, спиртні напої не вживав, оскільки взагалі не п'є, а після завершення свята мав всіх розвести по домівках. Приблизно о 21,00 годині, коли вони поверталися додому, авто під керуванням ОСОБА_1 було зупинене працівниками поліції, які, побачивши в автомобілі компанію чоловіків, почали звинувачувати водія у керуванні автомобілем в стані сп'яніння. ОСОБА_1 відмовився продути алкотестер та наполягав на тому щоб його огляд проводився в медичному закладі, проте, поліцейські з цим не погодились та, почали складати протокол відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння. При цьому свідок ОСОБА_3 додав, що свідки, які підписали пояснення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, взагалі на його думку, були «своїми людьми», оскільки поліцейські зупиняли інших водіїв, які від підписання таких пояснень відмовлялись, а через деякий час один із поліцейських комусь зателефонував і відразу з'явились двоє чоловіків, які підписали пояснення свідків, при цьому жоден із них не міг підтвердити чи спростувати факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, оскільки вони при цьому присутніми не були.

Слід також зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Отже доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР України, суду не надано, а тому, однозначно встановити наявність вини в діях останнього.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, п.3 ст.284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області .

Суддя М. Є. Бойко