Справа № 405/1649/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Бутельська Г.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 Абделнасір, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, студент

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 051026 від 10.03.2018 року ОСОБА_1 Абделнасір 10.03.2018 року о 02 годині 52 хвилин в м. Кропивницькому по вул.. Полтавській, 8 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. jzt 145, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та перебував з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 Абделнасір в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення вказана адреса проживання ОСОБА_1 Абделнасір - АДРЕСА_1. Однак, лист з судовою повісткою, надісланий за даною адресою, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В матеріалах справи відсутні відомості щодо засобів звязку та місця навчання, як вказано в протоколі студента, ОСОБА_1 Абделнасір, що позбавляє суд здійснити виклик останнього в судове засідання через керівництво ВУЗу. Вказане свідчить про неналежну перевірку посадовою особою, що склала протокол, відомостей щодо особи ОСОБА_1 Абделнасір, зокрема, дійсного місця проживання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та місця його навчання.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 Абделнасір складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід'ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

З матеріалів справи вбачається, що 10.03.2018 року о 02 годині 52 хвилин в м. Кропивницький по вул.. Полтавській, 8 під час спілкування з ОСОБА_1 Абделнасір, який заперечував керування транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» д.н.з. jzt 145, у поліцейських виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим ОСОБА_1 Абделнасір було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер», який останній продув, з результатами тесту не погодився, до закладу охорони здоровя для встановлення стану алкогольного спяніння їхати відмовився. Перекладача та захисника ОСОБА_1 Абделнасір забезпечено не було. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складений працівниками поліції на українській мові без участі перекладача та захисника (а.п. 1).

ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 Абделнасір є іноземцем - громадянином ОСОБА_2, на території України знаходиться тимчасово у звязку з навчанням, незрозуміло, чи російською та українською мовами він володіє у тому обємі, який би надавав йому можливості розуміти, якими правами він володіє та розуміти усе, що говорили співробітники поліції.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими складено протокол відносно ОСОБА_1 Абделнасір та інші документи у справі про адміністративне правопорушення, порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз'яснено його права та обов'язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Абделнасір за відсутності перекладача, є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У розумінні ст. 251 КУпАП України, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративні правопорушення розгляд справи є неможливим, адже питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 Абделнасір складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, тому суд визнає протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 051026 від 10.03.2018 року недопустимим доказом, як і додані до нього матеріали.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, то в діях ОСОБА_1 Абделнасір відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 Абделнасір, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_3