Справа № 214/2263/18
3/214/1078/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: пр. 200-річчя ОСОБА_2, буд.30,кв.86, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

до адміністративної відповідальності за ст.173 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 до провадження судді надійшли два адміністративні матеріали щодо ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, в звязку з викладеним та приймаючи до уваги положення зазначеної вище норми закону, вважаю, що для повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин, ці справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 доцільно обєднати в одне провадження.

Так, 31.03.2018 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3, перебуваючи у громадському місці, а саме біля зупинки громадського транспорту «Мікрорайон» у м. Кривому Розі виражався грубою нецензурною лайкою, на вимоги працівника поліції, згідно положень п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», припинити правопорушення не реагував, штовхав та хапав за формений одяг працівника поліції, чим вчинив злісну непокору поліцейському при виконанні ним службових обовязків.

Окрім того, 31.03.2018 о 12 год. 20 хв. ОСОБА_3, перебуваючи у громадському місці, а саме біля зупинки громадського транспорту «Мікрорайон» у м. Кривому Розі по пр. 200-річча ОСОБА_2 виражався грубою нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, захисником ОСОБА_3 ОСОБА_4 надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності правопорушника, оскільки на теперішній час останній знаходиться за межами України. В підтвердження зазначеної обставини захисником надано копію відривної частини бланка повідомлення про прибуття іноземного громадянина в місце призначення, згідно з якою ОСОБА_3 перебуватиме у м. Москва Російської Федерації до 16.08.2018 (том 1 а.с.17, 18, том 2 а.с.17, 18). Також, захисник зазначив, що ОСОБА_3 не заперечує проти розгляду протоколів, складених щодо нього, за його відсутності, але за участі його адвоката.

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Відповідно до положень ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_3, але, для забезпечення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, з за участі захисника ОСОБА_4

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 зі слів правопорушника, пояснив, що ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, визнає в повному обсязі, у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №314016 від 31.03.2018, з якого видно, що 31.03.2018 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3, перебуваючи у громадському місці, а саме біля зупинки громадського транспорту «Мікрорайон» у м. Кривому Розі виражався грубою нецензурною лайкою, на вимоги працівника поліції, згідно положень п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», припинити правопорушення не реагував, штовхав та хапав за формений одяг працівника поліції, чим вчинив злісну непокору поліцейському при виконанні ним службових обовязків (том 1 а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №314015 від 31.03.2018, з якого видно, що 31.03.2018 о 12 год. 20 хв. ОСОБА_3, перебуваючи у громадському місці, а саме біля зупинки громадського транспорту «Мікрорайон» у м. Кривому Розі по пр. 200-річчя ОСОБА_2 виражався грубою нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян (том 2 а.п.1);

- протоколом про адміністративне затримання серії АА №125738 від 31.03.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 31.03.2018 о 12 год. 15 хв. доставлено у службове приміщення Саксаганського ВП КВП у звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, 173, 185 КУпАП для припинення адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення (том 1 а.с.3, том 2 а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, в яких він зазначив, що з його боку не було порушень ПДР України. Після зупинки транспортного засобу під його керуванням, працівники поліції належним чином не повідомили про причину зупинки, на його вимогу, не надали жодного доказу вчинення ним правопорушення. Окрім того, йому не розяснено право на адвоката, а також, інші процесуальні права, передбачені КУпАП. Порушуючи його право на захист, працівниками поліції без попередження застосовано до нього заходи фізичного впливу та спеціальні засоби (Терен-73), у звязку з чим йому було завдано тілесні ушкодження. Після чого, його доставили до приміщення поліції в примусовому порядку. Вважає, що в його діях відсутні ознаки правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 173, 185 КУпАП (том 1 а.с.4, том 2 а.с.4);

- рапортом інспектора поліції роти №2 батальйону №4 УПП в м. Кривому Розі ОСОБА_5 від 31.03.2018, з якого видно, що 31.03.2018 о 12-15 годин, під час несення служби, біля буд. №12 по пр. 200-річчя ОСОБА_2, виявлений транспортний засіб ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_1, водій якого порушив п.п.8.1, 8.5.1, вимогу розмітки 1.3 розділу 34 ПДР України. Цей транспортний засіб зупинився біля зупинки громадського транспорту «Мікрорайон» по пр. 200-річчя ОСОБА_2 та на вимогу предявити посвідчення та реєстраційний талон, водій відмовився, називатись водій також відмовився. Натомість почав виражатись грубою нецензурною лайкою у громадському місці. На неодноразові вимоги, припинити правопорушення та предявити документи не реагував. Після чого, о 12-15 годин, водія було затримано з метою встановлення особи та поміщено до службового автомобіля. Під час спроби відїхати з місця події, пасажир авто правопорушника почав перешкоджати діяльності поліції, а саме стояв перед службовим авто, лягав на капот та не давав змоги відїхати. На вимогу поліцейського, не перешкоджати службовій діяльності поліції цей чоловік не реагував та почав його штовхати та хапати за формений одяг. В цей час затриманий правопорушник самовільно покинув службове авто та, також, почав штовхати та хапати поліцейських за формений одяг. Після цього, о 12-20 годин до затриманого було застосовано фізичну силу, а саме загиб руки за спину, спеціальний засіб сльозоточивої та дратівливої дії «Кобра» та спеціальний засіб кайданки, з метою припинення групового порушення громадського порядку та відбиття нападу на поліцейського. О 12-25 правопорушника доставлено до приміщення Саксаганського ВП КВП. Пасажира авто порушника затримати та встановити не було фізичної можливості. Після чого особу правопорушника було встановлено, відповідно до посвідчення водія ВАЕ 089078 від 09.06.2011, як ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: пр. 200-річчя ОСОБА_2, 30/86. У гр. ОСОБА_3 виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та порушення мови, у звязку з чим йому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився та у присутності двох свідків пройшов зазначений огляд, за результатами якого виявлені 0,7 проміле алкоголю у крові. З результатами тесту ОСОБА_3 не погодився, тому його було доставлено до КЗ «Криворізький ПНД», де висновком лікаря встановлено, що гр. ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного спяніння. Після чого від ОСОБА_3 відібрано письмові пояснення, вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Також, щодо ОСОБА_3А, винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП, складено протокол затримання та протоколи за ст.ст.173, 185 КУпАП та о 14-30 годин звільнено з приміщення КЗ «Криворізький ПНД». Внаслідок застосування до ОСОБА_3 заходів фізичного впливу та спеціального засобу «Кобра», останньому тілесних ушкоджень не завдано, час застосування до ОСОБА_3 спеціального засобу кайданок, становить з 12-00 годин до 12-30 годин 31.03.2018 (том 1 а.с.5, том 2 а.с.5);

- відеозаписом з боді-камери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 та складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення (том 1 а.с.6).

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з Законом України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173, 185, ст.ст.283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 255 (двісті пятдесят пять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурором упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або подання прокурора.

Суддя Хомініч С.В.