АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 06 листопада 2017 року, о 01 год. 22 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Ауді», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Набережно-Хрещатицькій, 39 у м. Києві, у стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 26 грудня 2017 року, та з 27 грудня 2017 року по 05 січня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що висновки судді місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у постанові вказано про вчинення ним правопорушення 06 листопада 2017 року, у той час як матеріали справи містять дані про зупинку його працівниками поліції та складення протоколу про адміністративне правопорушення 04 листопада 2017 року.

Апелянт вказував, що 04 листопада 2017 року він керував транспортним засобом, однак не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, що підтверджується результатом лабораторного дослідження ТОВ "Фірма Медіком"№319/7 від 04 листопада 2017 року, відповідно до якого, у нього не виявлено слідів алкогольного чи наркотичного сп'яніння, однак суддя місцевого суду не надав оцінку вказаному доказу та не взяв його до уваги.

Крім того, суддя місцевого суду розглянув справу без виклику у судове засідання свідків та інспектора поліції.

Зазначав, що на місці зупинки його транспортного засобу він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", оскільки мав сумніви в об'єктивності огляду за допомогою такого спеціального технічного засобу. Однак працівники поліції у зв'язку з його відмовою проходити огляд за допомогою приладу "Драгер", не запропонували йому у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, та не затримали його транспортний засіб, натомість одразу склали протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, зазначав, що суддя місцевого суду у ході судового засідання не з'ясував дані про його особу через відсутність таких відомостей у матеріалах справи, та помилково зазначив у мотивувальній частині постанови про особу на прізвище ОСОБА_3 Також постанова судді містить невірні дані стосовно його прізвища та дати народження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, дослідивши дані відеозапису з нагрудної камери поліцейського, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії постанови судді місцевого суду у матеріалах справи відсутні.

Як зазначив апелянт, копію постанови судді місцевого суду йому вручено 26 грудня 2017 року. З долученого до апеляційної скарги листа непрацездатності убачається, що з 27 грудня 2017 року по 05 січня 2018 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні /а.с.п. 18/. Апеляційну скаргу подано ОСОБА_4 15 січня 2018 року.

З урахуванням наведеного, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 03 год. 40 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Ауді», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Набережно-Хрещатицькій, 39 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с. 1/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 04 листопада 2017 року о 03 год. 30 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер" та у лікаря-нарколога /а.с. 2/.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду досліджено відеозапис (файл № ) з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано, як працівник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився /а.с. 37/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що працівники поліції не пропонували апелянту пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я у зв'язку із його відмовою проходити такий огляд за допомогою приладжу "Драгер", спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції та поясненнями свідків.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду працівниками поліції та процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не висловлював.

Даних про те, що ОСОБА_2 наполягав на направленні його для проведенні огляду у медичному закладі охорони здоров'я, матеріали справи також не містять. При цьому, апелянтом не оспорюється факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер".

Доводи апелянта про те, що суддя місцевого суду не взяв до уваги дані лабораторного дослідження ТОВ "Фірма Медіком" на вміст алкоголю та психотропних речовин №319-7 від 04 листопада 2017 року, відповідно до якого він не перебував у стані сп'яніння, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складено саме за факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, який вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я проведено у відсутності поліцейського.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції не затримали його транспортний засіб, не впливають на правильність висновків судді місцевого суду.

Доводи апелянта на те, що суддя місцевого суду розглянув справу про адміністративне правопорушення без допиту у судовому засіданні свідків та інспектора патрульної поліції, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки відповідні клопотання ОСОБА_2 про допит вказаних осіб у матеріалах справи відсутні.

Як убачається з постанови судді місцевого суду, ОСОБА_2 був присутній у суді першої інстанції під час розгляду справи та надавав пояснення, при цьому клопотань про допит свідків не заявляв.

Крім того, судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду вжито заходів для допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, шляхом направлення їм судових повісток, однак останні до суду апеляційної інстанції не з'явилися /а.с. 34-35/.

Відомості, отримані судом апеляційної інстанції під час дослідження наявних у справі доказів та відеозапису нагрудної камери поліцейського, підтверджують висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушенняу зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Доводи апелянта про те, що постанова судді місцевого суду містить невірні дані стосовно дати вчинення адміністративного правопорушення, його прізвища та дати народження, є обгрунтованими, однак не спростовують висновок судді місцевого суду про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, не впливають на вид та межі накладеного стосовно нього адміністративне стягнення, та не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Крім того, допущене суддею місцевого суду невірне зазначення дати вчиненого адміністративного правопорушення та прізвища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, може свідчити про допущену суддею місцевого суду технічну описку при складенні постанови, яка може бути виправлена судом, який виніс постанову.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.