Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/165/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, стосовно якої закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, 19.07.1962року народження, РНОКППФО НОМЕР_1, паспорт серії ЕА 423142, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ФОП

закрито адміністративне провадження за ч.1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.05.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з тим, що на час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, що є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 411256 від 16.02.2018 року ОСОБА_3, 16.02.2018 року о 18:10год. в м.Кропивницькому по вул.В.Пермській,37/13 керував транспортним засобом марки Сitroen Nemo д.н.з. 9592ВВ, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Mersedes Benz д.н.з.НОМЕР_2, який рухався позаду. В результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що постанова суду є незаконною. Суд розглянув справу неповно, не всебічно та не обєктивно. Вказує, що він не вчиняв ДТП, та взагалі не розпочинав руху автомобіля, а стояв ще припаркований, а автомобіль НОМЕР_3, який керував ОСОБА_4, в порушення п.11.4, 13.1 ПДР сам здійснив наїзд на його авто, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду, тож саме його дії знаходяться в прямому причинному звязку з фактом ДТП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 411256 від 16 лютого 2018 року ОСОБА_3, 16.02.2018 року о 18:10год. в м.Кропивницькому по вул.В.Пермській,37/13 керував транспортним засобом марки Сitroen Nemo д.н.з. 9592ВВ, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Mersedes Benz д.н.з.НОМЕР_2, який рухався позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.9 ПДР України.

Такі ж обставини встановив суд першої інстанції та виклав у постанові.

Із матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 за обставин, викладених у протоколі, п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 16.02.2018 року біля 17 години 10 хвилин сів у власний автомобіль Citroen Nemo р.н. BA 9592ВВ, який був припаркований біля будинку по вулиці Верхня Пермська, 23/13 м. Кропивницький з метою відїхати назад біля одного метра і поїхати у власних справах. Перед початком руху він переконався в безпеці свого маневру. Впевнився, що поруч немає пішоходів та транспортних засобів котрим міг створювати перешкоду. Зі сторони селища Гірничого транспортних засобів не було взагалі, а зі сторони міста рухався легковий автомобіль. Відстань від задньої частини його автомобіля до середини дороги складала біля 5м. Він ввімкнув задню передачу і став знову дивитись в дзеркала заднього виду. Не розпочавши рух він відчув ковзаючий удар у задні двері свого автомобіля. З початку він навіть не зрозумів, що сталося. Він поставив автомобіль на стояночні гальма і вийшов з автомобіля, побачив, що легковий автомобіль, який рухався з центру міста в порушення ПДР України різко змінив напрямок свого руху і намагаючись припаркуватись до того ж будинку, де стояв його автомобіль, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з його автомобілем. Як пізніше стало відомо, що це був автомобіль «MERSEDES BENZ» р.н. А4494ВЕ під керуванням водія ОСОБА_4. ОСОБА_4 визнав свою вину і запропонував розрахуватись на місці. Обговоривши суму збитків, ОСОБА_4 відійшов в сторону і став комусь телефонувати, а повернувшись до нього відмовився від своїх слів. Він наполіг на тому щоб виїхали працівники поліції і оформили ДТП. По приїзду працівники поліції показали свою некомпетентність, неграмотність та відсутність навиків приймати рішення та складати процесуальні документи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, дослідивши наявні докази, оцінивши їх у сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги у цій частині необґрунтовані, оскільки ОСОБА_3 не дотримався вимог п. 10.9 ПДР України.

Даний висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 411256 від 16.02.2018 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи та наданими ними в суді першої інстанції.

Переконливих доводів в апеляційній скарзі ОСОБА_3, які спростовували б висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2018 року, апелянтом не наведено і при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Стверження водія ОСОБА_3 про винуватість потерпілого в скоєнні ДТП спростовуються вищевказаними обставинами і доказами наявними в матеріалах справи.

Крім того, суд має право перевірити обставини зазначені в конкретному адміністративному протоколі щодо конкретної особи, а встановлювати вину інших учасників ДТП, на яких не складений адміністративний протокол, у суду не має повноважень.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_3 Також, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо закриття провадження відносно ОСОБА_3, оскільки на момент розгляду в суді минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП України.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене вважаю, що апеляційну скарга ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2018 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2