Справа № 742/3717/17 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М.
Провадження № 33/795/120/2018
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року місто Чернігів

Суддя Апеляційного суду Чернігівської області в складі Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Денисенка С.В. на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 лютого 2018 року, -

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, зареєстровану АДРЕСА_2, зі слів не працюючу,

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_3 документа, що посвідчує її право керувати транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 гривень 40 коп..

23 листопада 2017 року о 23 год. 30 хвилин ОСОБА_3, керувала автомобілем НОМЕР_1 в м. Прилуки по вул. Костянтинівській з явними ознаками стану алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовилася в присутності свідків, чим порушила п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Денисенко С.В., в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а справу закрити в зв'язку з відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення. В підтвердження своїх вимог зазначив, що в присутності свідків ОСОБА_3 пропонували провести огляд в закладі охорони здоров'я, а не пройти тест на місці що є порушенням порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення медичного огляду. Посилається на показання свідка ОСОБА_4, яка підтверджує позицію ОСОБА_3, що їй не пропонували пройти освідування на місці. Також просив викликати для допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7.

В судове засідання ОСОБА_3 та її адвокат Денисенко С.В. не з'явились. Про час розгляду справи буули належним чином повідомлені.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог, викладених у ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2017 року серія БР № 012810, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Крім того, в суді першої інстанції в судовому засіданні була допитана ОСОБА_3, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та працівник поліції ОСОБА_8.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження адвоката Денисенка С.В в апеляційній скарзі, що ОСОБА_3 не пропонували пройти тест на місці, а тільки провести огляд в закладі охорони здоров'я, суд вважає безпідставними та розцінює їх засобом уникнення від відповідальності.

Так, з показань працівника поліції ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що в присутності вказаних свідків ОСОБА_3 пропонували пройти тест на місці за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до лікаря в заклад охорони здоров'я для проходження медичного освідування, на що остання відмовився.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що працівниками поліції в повному обсязі булі дотримані вимоги норм діючого законодавства, зокрема Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому твердження апелянта щодо порушення вказаної Інструкції є безпідставними.

Твердження адвоката Денисенка С.В., про необхідність виклику та повторному допиту свідків, суд апеляційної інстанції вважає такими, безпідставними, оскільки свідки зазначені в апеляційній скарзі були допитані в суді першої інстанції та їх показання оцінені в повному обсязі.

Так, суд правильно дійшов висновку щодо грубого порушення правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Також, суд першої інстанції в повній мірі оцінив особу порушника та правильно призначив адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Денисенка С.В. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 лютого 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Акуленко