ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа № 414/2875/18

Провадження № 3/414/678/2018

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., за участю секретаря с/з ОСОБА_1, прокурора Черного М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України (паспорт серії ЕН № 448751), який має професійно-технічну освіту, працює на посаді пожежного-рятувального 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Кремінна) Головного управління ДСНС України в Луганській області, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 218 від 24.10.2018, який надійшов до суду, наказом Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області № 153 від 30.08.2013 «Про особовий склад» ОСОБА_2 було призначено старшим пожежним-рятувальником 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Кремінна).

На підставі наказу ГУ ДСНС України у Луганській області № 242 від 01.11.2013 ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», яке згідно з п. 15 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу відноситься до молодшого начальницького складу.

На підставі наказу ГУ ДСНС України у Луганській області «Про кадрові питання» №8 від 12.01.2018 ОСОБА_2 у звязку із здійсненням організаційно-штатних заходів було звільнено із займаної посади та за його згодою призначено пожежним-рятувальником 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Кремінна) Головного управління, який приступив до виконання службових обовязків за посадою з 15.01.2018.

Відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 особи начальницького складу цивільного захисту ДСНС є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом (п. 6 Положення) та зобовязані виконувати закони України, додержуватися вимог антикорупційного законодавства (п. 31 Положення).

У відповідності до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту є субєктами, на яких поширюється дія Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону правопорушення, повязане із корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Пунктом 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.05.2013 № 3 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 Порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 Порядку передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2017, який зареєстрований у реєстрі за № 1840 приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4, ОСОБА_2 придбав житловий будинок загальною площею 102,6 кв.м. житловою площею 77,1 кв.м. за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Радищева, 49, вартість якого за останньою оцінкою складає 132420 грн. Зазначений житловий будинок було зареєстровано на нового власника ОСОБА_2

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1600 гривень, відповідно 50 прожиткових мінімумів становить 80000 грн.

За таких умов, у субєкта декларування ОСОБА_2 виник обовязок відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у десятиденний строк з моменту придбання цього майна вартістю 132420 грн письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Тобто, упродовж періоду часу з 00:00 07.12.2017 по 23:59 16.12.2017 у ОСОБА_2 після придбання ним майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80000 грн), виник обовязок письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2 після придбання 06.12.2017 майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, в порушення встановленого Законом України «Про запобігання корупції» десятиденного строку, несвоєчасно, а саме 02.02.2018 письмово повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Перевіркою сайту Акредитований центр сертифікації ключів acsk.privatbank.ua встановлено, що ОСОБА_2 отримав електронний цифровий ключ в АЦСК «Приватбанк» 09.01.2018, який дійсний до 09.01.2019.

Також згідно з відомостями ІТС «Реєстр» пожежний-рятувальник 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Кремінна) ОСОБА_2 подав щорічну декларацію вчасно у строки, передбачені Законом, що разом з отримання електронного сертифікату, необхідного для подання даної декларації, свідчить про обізнаність ОСОБА_2 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» в частині фінансового контролю.

З пояснень самого ОСОБА_2 встановлено, що 06.12.2017 він придбав житловий будинок за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Радищева, 49 за договором купівлі-продажу, за що виплатив грошові кошти за усним договором з продавцем у розмірі 44000 грн. Також ОСОБА_2 було відомо про те, що вартість даного нерухомого майна за останньою оцінкою склала 132420 грн.

Відповідно до п. 172.3 ст. 172 Податкового кодексу України дохід від продажу обєкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого обєкта, розрахованої органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до закону, та зареєстрованої в єдиній базі даних звітів про оцінку, а також згідно з абзацом другим пункту 5 Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 961/29091 (Правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування) вартість майна, що було придбано субєктом декларування, зазначається у грошовій одиниці України відповідно до останньої грошової оцінки майна або якщо така оцінка не проводилася чи її результати невідомі субєкту декларування на момент набуття майна у власність (як зазначено у документі, на підставі якого було набуто право власності).

Тобто ОСОБА_2 як субєкт декларування відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у десятиденний строк повинен був письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані з урахуванням оціночної вартості (132420 грн) придбаного нерухомого майна, а саме зазначеного житлового будинку, оскільки обєктивних причин, які б унеможливлювали виконання вказаних вимог закону у нього не було.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови неповідомлення та несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, пожежний-рятувальник 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Кремінна) Головного управління ДСНС України у Луганській області ОСОБА_2, будучи відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, на якого поширюються вимоги цього Закону, примітки до статті 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог частини другої статті 52 Закону, з моменту придбання майна (житловий будинок загальною площею 102,6 кв.м. житловою площею 77,1 кв.м. за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Радищева, 49) на суму 132420 грн, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80000 грн), в порушення десятиденного строку несвоєчасно, тобто 02.02.2018 письмово повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, від надання показань відмовився, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому просив накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що наказом Головного територіального управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Луганській області № 153 від 30.08.2013 «Про особовий склад» ОСОБА_2 було призначено старшим пожежним-рятувальником 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Кремінна) (а.с. 20).

На підставі наказу ГУ ДСНС України у Луганській області № 242 від 01.11.2013 ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту», яке згідно з п. 15 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу відноситься до молодшого начальницького складу (а.с. 27).

На підставі наказу ГУ ДСНС України у Луганській області «Про кадрові питання» №8 від 12.01.2018 ОСОБА_2 у звязку із здійсненням організаційно-штатних заходів було звільнено із займаної посади та за його згодою призначено пожежним-рятувальником 21 державної пожежно-рятувальної частини (м. Кремінна) Головного управління, який приступив до виконання службових обовязків за посадою з 15.01.2018 (а.с. 19).

Таким чином, згідно з п.п. "д" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посада ОСОБА_2 віднесена до субєктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

ОСОБА_5 06.05.2016 та 21.09.2018 попереджався про недопущення корупційних та повязаних з корупцією правопорушень під час проходження служби цивільного захисту в ДСНС України (а.с. 25, 26). Крім того, у п.п. 4.3, 4.5 його посадової інструкції передбачається відповідальність за корупційні прояви у службовій діяльності, а також порушення норм етики поведінки та обмежень, пов язаних з проходженням служби (а.с. 21-23).

На підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2017, який зареєстрований у реєстрі за № 1840 приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 за 44000 грн житловий будинок загальною площею 102,6 кв.м. житловою площею 77,1 кв.м. за адресою: Луганська область, м. Кремінна, пров. Радищева, 49, оціночна вартість якого за останньою оцінкою складає 132420 грн (а.с. 16-17, 38-40).

При цьому ОСОБА_2 не було повідомлено у десятиденний строк з моменту реєстрації права власності на вказаний житловий будинок Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, що не заперечується ОСОБА_5, який у своїх письмових поясненнях та у судовому засіданні вказав, що спочатку вважав, що при визначенні вартості майна виходити слід з його фактичної, а не оціночної вартості, і лише після відповідних розяснень співробітників відповідного відділу ГУ ДСНС у січні 2018 року ним було подано повідомлення про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме 02.02.2018 (а.с. 11-14, 32-33).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовзаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 13 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» субєкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої, інші особи, які зобовязані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Корупція використання особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1 ст. 3 цього Закону, або її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей. Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією 1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 06.10.2010, в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та повязаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо повязується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обовязків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабаря, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів, згоду на обовязковість яких надала Верховна Рада України, обовязковими ознаками, за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих субєктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП, в тому числі і за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП, є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Щоб встановити, чи мали відповідні дії ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП, у якій зазначається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обовязково має встановлюватися умисний характер вчиненого діяння, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватися під час вчинення відповідного проступку.

З урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Однак суду не доведено наявності умислу у ОСОБА_2 на несвоєчасне подання такого повідомлення та корисливу мету таких дій.

Так, у повідомленні про суттєві зміни у майновому стані від 02.02.2018 ОСОБА_2 відобразив дані щодо вказаного придбаного будинку, що також вказує на відсутність у нього будь-якого умислу на приховування цієї інформації, і що виключає наявність вини у формі умислу у вчиненні зазначених дій, а відтак і виключає наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2, не подавши протягом десяти днів повідомлення про суттєві зміни майнового стану до 23.59 год. 16.12.2017 мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес, що також випливає з пояснень самого ОСОБА_2

Також у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 за заявою № 7460/03 відзначається, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Суд констатує, що у ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» відсутнє будь-яке посилання на Податковий кодекс України або ж на Правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування (на які міститься посилання у протоколі про адміністративне правопорушення), що допускає множинне тлумачення поняття «придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року» для субєкта декларування та відповідно його обовязку щодо необхідності декларування відповідних змін у майновому стані. До того ж, у абз. 2 п. 5 Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування йдеться про те, яким чином слід зазначати, а не визначати вартість такого майна, у той час як сама форма містить дві окремих графи «вартість на дату набуття» та «вартість за останньою оцінкою».

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обовязковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше пяти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_2 проводилася виключно працівниками Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України.

Слід зазначити, що згідно з п.п. 1, 4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обовязків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Відповідно до п. 1 п.п. 1, п.п. 3, 5 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017, цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. 2-5 розділу ІІ цього Порядку Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це субєкта декларування та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до субєктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані субєктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції.

Посадові особи ДЗЕ НП України відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК як спеціально уповноваженого субєкту у сфері протидії корупції на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обовязкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Крім того, у рішенні Верховного Суду від 26 березня 2018 року у справі № 800/513/17 від 26.03.2018 наголошується, що системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як відсутнє і звернення Управління захисту економіки до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ОСОБА_2 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний