Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/13/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Новіцький Е. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018 Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Новіцький Е.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ПП

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у матеріалах справи, ОСОБА_3 03.11.2017 року о 22-20 год. керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, по вул.Ярослава Мудрого, 31, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав дорогу транспортному засобу «Volkswagen Transporter», д/н НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2017 року та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначає, що постанова суду є незаконною.

Вказує, що відразу після ДТП під час оформлення матеріалів поліцейським, а також в суді він надавав пояснення та вказував, що обставини, викладені в протоколі та в постанові суду, не відповідають дійсності.

Дійсно, 03.11.2017 року близько 22 години 20 хвилин він рухався на автомобілі із другорядної дороги на перехресті з вул. Ярослава Мудрого, де перед знаком «Надати дорогу», призупинився та подивився по сторонам. Так як поблизу транспортних засобів він не бачив, він продовжив свій рух та почав виїздити на вул. Ярослава Мудрого, виконувати поворот наліво. В цей час він виявив, що назустріч йому, посередині дороги на вул. Ярослава Мудрого рухався автомобіль без ввімкнених фар ближнього світла у темну пору доби, в зв'язку з чим він почав застосовувати екстрене гальмування через його рух на зустрічній для нього смузі руху, але уникнути зіткнення не вдалось.

Факт того, що автомобіль по вул. Ярослава Мудрого рухався посередині дороги лівими колесами на зустрічній для нього смузі руху без ввімкненого ближнього світла фар, що не дало йому можливості вчасно виявити його, можуть підтвердити свідки, пасажири, які знаходилися в автомобілі разом із ним. Проте працівники патрульної поліції на вказану обставину не звернули увагу взагалі, в протоколі свідків не зазначили, жодних пояснень у них не відбирали. Крім цього, на місці пригоди, крім учасників, було ще декілька людей, які живуть поряд з місцем та виходили з'ясувати чи потрібна якась допомога та чи є потерпілі. Вказані особи також могли б повідомити про обставини ДТП, проте працівниками поліції вони не були встановленими та опитаними.

Крім цього, при складанні та оформленні протоколу та схеми пригоди працівники поліції не зазначили ряд слідів та обставин на місці події, незважаючи на його доводи та прохання. Зокрема, в схемі не вірно зазначено місце зіткнення автомобілів, оскільки автомобілі зіткнулись на зустрічній смузі для водія автомобіля «Volkswagen Transporter», що крім його пояснень підтверджувалось наявністю початку осипу скла та пластику з передньої правої фари вказаного автомобіля. На схемі наявність та розміщення вказаного опису працівники поліції не зазначили. Разом з цим, працівники поліції безспірно вказали на всі обставини, які зазначив водій автомобіля «Volkswagen Transporter.

Вважає, що в даному випадку саме водій автомобіля «Volkswagen Transporter» допустив порушення вимог ПДР, що і призвело до створення аварійної обстановки та зіткнення, а його дії перебувають у причинному зв'язку між наслідками, які настали. В разі, якби він вжив заходів гальмування та рухався по своїй смузі руху ближче до правого краю, не виїздив на зустрічну смугу, то в даній обстановці він мав би змогу уникнути зіткнення, оскільки він зміг би завершити поворот наліво та безпечно проїхати перехрестя. Водій автомобіля «Volkswagen Transporter» рухався лише із ввімкненими габаритними вогнями, при цьому фари ближнього світла ввімкненими не були. Внаслідок цього, а також враховуючи звивистість даної ділянки дороги перед даним перехрестям по вул. Ярослава Мудрого, він не зміг вчасно побачити даний автомобіль перед перехрестям та почав здійснювати виїзд на головну дорогу та поворот наліво.

Під час судового розгляду суд на вказані обставини уваги не звернув та не вжив заходів для їх з'ясування, однобічно взяв до уваги та оцінив лише пояснення водія автомобіля «Volkswagen Transporter», які не відповідають дійсності, безпідставно відмовивши у задоволення клопотань з його боку.

В судовому засіданні його захисник клопотав перед судом про направлення матеріалів на доопрацювання в Управління Патрульної поліції з метою усунення допущених недоліків через невідповідність схеми обставинам пригоди, не зазначення свідків пригоди, у задоволенні якого судом формально було відмовлено. Крім цього, ним та його захисником в суді було заявлено клопотання про виклик та допит свідків події та про призначення автотехнічної експертизи обставин зіткнення транспортних засобів. Проте суд, вказавши на те, що в даному випадку з'ясування обставин для розгляду не потребує спеціальних знань та знаходиться у виключній компетенції суду і не може бути предметом експертного дослідження, а свідки події під час оформлення протоколу не були встановлені та допитані, відмовив в задоволенні всіх заявлених в його інтересах клопотань. При цьому, всі його пояснення суд взагалі не взяв до уваги та виклав їх в постанові по іншому, ніж він зазначав в засіданні.

Вважає, що в даній справі його вину не було доведено ні особами, які складали адміністративний матеріал, ні судом, а тягар доказування при цьому було повністю перекладено на нього, при тому, що його доводи та пояснення залишили поза увагою.

Враховуючи наведені ним обставини, вбачається, що висновки, зроблені судом, повністю не відповідають фактичним обставинам справи, а наявні у справі обставини беззаперечно свідчать про наявність у діях іншого учасника, водія автомобіля «Volkswagen Transporter», складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Отже, суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, порушивши принцип рівності сторін на подання доказів та порушивши процедуру проведення судового розгляду, залишивши без дослідження та з'ясування всі обставини справи.

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Язан О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, потерпілого ОСОБА_6, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2017 року серії БД № 079687 (а.с.1)про порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.2.3.б 16.11 ПДР України та в якому ОСОБА_3 при дачі пояснення свою вину не визнав;

- схемою місця ДТП від 03.11.2017 року з якою ОСОБА_3 не погодився;

- посвідченням водія (а.с.3);

- письмовим поясненням водія ОСОБА_6 власника автомобіля «Volkswagen Transporter», про обставини ДТП, а також наданими поясненнями в апеляційному суді при розгляді справи;

- письмовим поясненням водія ОСОБА_3 власника автомобіля «Honda CRV», про обставини ДТП, а також наданими поясненнями в апеляційному суді при розгляді справи.

Вищезазначеними матеріалами справи, які були предметом дослідження і районним судом під час розгляду справи, підтверджується порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно яких на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачено настання відповідальності за вказане адміністративне правопорушення у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений відповідно до ст. 256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст. 280 КУпАП.

Таким чином, об'єктивними доказами встановлено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, тому суд першої інстанції, із урахуванням матеріалів справи, зважаючи на те, що у даному випадку наявна вина ОСОБА_3, обґрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_3 викладені в апеляції про те, що ДТП сталася не з його вини, що ним не порушувались вимоги Правил дорожнього руху, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та необхідності притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_6, є не обґрунтованими.

Навпаки доводи ОСОБА_3 повністю спростовуються вищезазначеними дослідженими судом матеріалами справи: - протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 079687 від 03.11.2017 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП.

Вказаними матеріалами справи також повністю спростовуються посилання ОСОБА_3 на те, що в діях ОСОБА_6 наявний склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Доводи в апеляційній скарзі на те, що постанова суду першої інстанції базується виключно на показах потерпілого ОСОБА_6 є безпідставними й суд їх до уваги не бере.

Також суд не бере до уваги доводи апелянта щодо того, що судом першої інстанції йому було безпідставно відмовлено в допиті свідків, які знаходились у транспортних засобах, оскільки, як вірно було зазначено судом першої інстанції, вони не були встановлені працівниками поліції та допитані як свідки, а отже суд в будь-якому випадку позбавлений можливості встановити достовірність факту перебування саме цих осіб в транспортних засобах під час ДТП. Теж стосується і осіб, які проживають біля місця скоєння ДТП, які, як зазначає апелянт, могли надати свідчення по справі, оскільки дані особине були свідками ДТП, а лише бачили його наслідки, а тому їх допит є недоцільним.

Суд також не може взяти до уваги висновок № 10103180 автотехнічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів НОМЕР_3 та Honda CR-V р/н НОМЕР_4 від 29 січня 2018 року, зроблений судовим експертом Чернявським А.І. за заявою адвоката Язан О.О., який діє в інтересах ОСОБА_3, оскільки експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, та ним невірно встановлено момент виникнення небезпеки для водія автомобіля «Volkswagen Transporter» ОСОБА_6 та відстань до автомобіля «Honda CR-V» - 50 метрів, тому даний висновок є неналежним доказом.

За зазначених обставин вимоги ОСОБА_3 щодо скасування постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2017 року, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29 листопада 2017 року щодо нього, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Е.Й.Новіцький