АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності − ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 06.11.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду особа, яка притягується до відповідальності − ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 06.11.2017 та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Викликати в судове засідання свідків та інспекторів поліції. Витребувати повну фіксацію події від 06.08.2017 в період часу з 09:30 год по 11:00 год. за адресою: м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 37.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що його було безпідставно зупинено працівниками поліції. Першочергово поліцейськими висловлено наявність у апелянта ознак алкогольного сп'яніння, при тому, що температура повітря в той день сягала 40єС. Не відчувши характерного запаху алкоголю, поліцейські змінили своє бачення і висловили підозру щодо наявності у водія ознак наркотичного сп'яніння. Поліцейські вказали провести наступні дії: витягнути руки вперед, закрити очі та доторкнутись по черзі кінчика носу, заплющити та відкрити очі, показати язик. При цьому огляд поліцейськими проводився за відсутності свідків, акт огляду не складався. Після повідомлення апелянтом незгоди із виявленими ознаками наркотичного сп'яніння, а також повідомлення працівників поліції про термінову зустріч з лікарем, йому, ОСОБА_2, не було роз'ясненого можливість самостійного проходження огляду не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а також не повідомлено заклад, в якому його можна здійснити. Свідки були запрошені лише після повідомлення поліцейськими ознак наркотичного сп'яніння і фактично підтвердили лише відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння. Свідки зазначені в протоколі ознаки не підтвердили. Повідомлення свідків про відсутність у водія висловлених працівниками поліції ознак наркотичного сп'яніння не були поліцейськими зафіксовані у вигляді додаткових пояснень. Також в апеляційній скарзі наголошується, що наявне в матеріалах справи відеофіксації події не містить виявлених працівниками поліції ознак наркотичного сп'яніння. Зазначені в протоколі поліцейськими ознаки наркотичного сп'яніння не відповідають тим, які передбачені законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції, 06.08.2017 о 09:40 год. по пр.-ту Повітрофлотському, 37, в м.Києві, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло,. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яка притягується до відповідальності, який підтримав існуючу апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, дослідивши матеріали справи і в тому числі відеоматеріали, з'ясувавши питання, які виникли під час дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №136911 від 06.08.2017 (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно яких ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, пояснення ОСОБА_2, надані в судовому засіданні від 28.02.2018, що він не відмовлявся їхати до медичного закладу, а хотів пройти огляд наступного дня після його зупинки, так як був заклопотаний в той день, − на переконання суду не спростовують порушення останнім вимог п.2.5. ПДР України, яка регламентує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ч.9 Розділ ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Ч.4 Розділ V Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я посадова особа патрульної служби МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного проступку не знаходять свого підтвердження.

В той же час, посилання апеляційної скарги щодо безпідставної зупинки ОСОБА_2, а також на відсутність у нього ознак наркотичного сп'яніння, суд вважає неспроможними, поза як в даному випадку предметом розгляду є протокол про адміністративне правопорушення щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння.

При цьому суд наголошує, що факт перебування водія в стані наркотичного сп'яніння встановлюється лікарем шляхом проведення лабораторних досліджень (ч.7 Розділ ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), у зв'язку з чим посилання ОСОБА_2 на відсутність у нього ознак наркотичного сп'яніння є передчасним.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння, то його доводи про відсутність в матеріалах справи акту огляду, який складається за результатами його проведення, є безпідставними.

Окремо суд зазначає, що клопотання про виклик і допит свідків, викладене в резолютивній частині апеляційної скарги задоволенню не підлягає виходячи з ч.7 ст.294 КУпАП щодо меж апеляційного перегляду справи, оскільки свідки допитувались в суді першої інстанції і їх пояснення по справі відображені в оскаржуваній постанові, в той час як всі обставини правопорушення зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який досліджувався безпосередньо в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, враховуючи, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 06.11.2017, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06.11.2017 про визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на останнього адміністративного стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/87/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Педенко А.М.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.