Справа № 484/701/18 01.06.2018 01.06.2018 01.06.2018
Номер провадження: 33/784/252/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 487/701/18 Головуючий у місцевому судді Медведєва Н.А.
Номер провадження: 33/784/252/18 Головуючий у апеляційному суді ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Яценко Л.В.,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Кіровоградської області, не працюючого, неодруженого,

проживаючого та зареєстрованого за адресою: с. Грушівка,

Первомайського району Миколаївської області, вул.

Б.Вайчикових,118,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області встановлено, що 05 лютого 2018 року в 23 год. 30 хв. в м. Первомайську по вул. Молокова Бумбу Давид Юрійович керував транспортним засобом марки ВАЗ 21083, державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, тобто вчинив правопорушення, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Первомайської ЦМБА, ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що в постанові суд зазначив, що вина особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у вчинені правопорушення доведена зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Однак, докази, що містяться у матеріалах справи, свідчать про відсутність його вини.

Зазначає, що в порушення ст. 251 КУпАП суддя взагалі не врахував пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, які він давав під час судового розгляду, а також пояснень свідків про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, що транспортним засобом керувала ОСОБА_4, а ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сидів на задньому сидінні автомобіля. Коли до них підійшов інспектор за кермом була ОСОБА_4, але інспектор відразу звернувся до ОСОБА_2 та став стверджувати, що саме ОСОБА_2 був за кермом, але потім персів на заднє сидіння. Після зупинки автомобіля з нього спочатку вийшов ОСОБА_6, а потім ОСОБА_2 Після чого ОСОБА_2 сів в автомобіль поліції, а гаманець, в якому були документи поклав на панель. Працівник поліції сам з гаманця дістав права та забрав їх. Після чого ОСОБА_2 доставили до лікарні для проходження огляду на стан спяніння. Факт знаходження у стані спяніння ОСОБА_2 не оспорює.

Не зважаючи на це, на думку захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, суд необґрунтовано взяв до уваги пояснення інспектора поліції про те, що за кермом автомобіля сидів саме ОСОБА_2 та він же передав документи для огляду, а також про те, що в автомобілі знаходилися і інші особи, але хто саме він не звернув уваги. Оскільки із автомобіля відчувався запах спиртного, водію було запропоновано пройти огляд на стан спяніння. Оскільки водій наполягав на огляді в медичному закладі, останній був доставлений до лікарні, де пройшов огляд, за результатами якого був складений протокол про адміністративне правопорушення. Від пояснень ОСОБА_2 відмовився. Жодний пояснень про те, що за кермом знаходилася інша особа не надавав.

Стверджує, що суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та не врахував, що згідно п.27 зазначеної постанови керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Стверджує, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи, поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, поясненням ОСОБА_2, а ґрунтується лише на протоколі про адміністративні правопорушення та поясненнях співробітника поліції, який його склав.

Вказує, що суд невірно послався як на підтвердження вини ОСОБА_2 на ті обставини, що останній відмовився від пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та не заперечував того факту, що саме він керував транспортним засобом та не послався на жодних свідків, так як ОСОБА_2 згідно ст. 61 Конституції мав право відмовитися від дачі пояснень, що він не повинен доводити свою невинуватість, а факт наявності свідків не заперечував сам інспектор поліції, який складав протокол та який пояснив, що вони не були прийняті ним до уваги, так як вони на його думку є зацікавленими особами.

Не врахував суд також те, що в судовому засіданні інспектор пояснив, що було відео, однак, не надав його через те, що воно неякісне.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та ін.. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 383487 від 05 лютого 2018 року, 05 лютого 2018 року о 23 год. 30 хв. в м. Первомайськ по вул. Молокова водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21083, державний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить акт медичного огляду від 05 лютого 2018р., чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. В протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилася від пояснень. Даних про наявність свідків з вказівкою їх анкетних даних в протоколі не зазначено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що не знав, що має право не підписувати протокол у разі не згоди з даними, викладеними в ньому. Працівник поліції розяснив йому, що він може відмовитися від дачі пояснень, що він і зробив.

В той же час матеріалами справи встановлено, що в автомобілі крім особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, знаходилося ще три особи, однак уповноважена посадова особа на складання протоколу не зазначила про це в протоколі, вважаючи їх зацікавленими особами, які не можуть бути свідками, не зважаючи на те, що згідно ч.1 ст.272 КУпАП свідком може бути кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Про наявність інших свідків, які були очевидцями події та підтвердили б дані, викладені в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності про те, що керування автомобілем здійснював саме ОСОБА_2, в протоколі також не зазначено. Наявність таких свідків ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заперечував.

Згідно розясненням, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Отже, доказуванню за даним правопорушенням підлягає те, хто перебував за кермом автомобіля, чи рухався даний автомобіль, а також те чи перебувала особа, яка керувала автомобілем у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Із пояснень особи, що притягується до відповідальності, а також пояснень свідка ОСОБА_4, яка була допитана під час розгляду справи судом, 05 лютого 2018р. керувала автомобілем ВАЗ 21083, державний номер НОМЕР_2 саме ОСОБА_4 і саме вона сиділа за кермом автомобіля, коли його зупинили працівники поліції.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення дані про дійсне прізвище особи, яка керувала транспортним засобом не зазначено.

Таким чином, в порушення наведених вимог КУпАП, які регулюють порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа на складання протоколу не дотрималась цих вимог закону, оскільки в протоколі не відображено анкетні дані особи, яка керувала автомобілем та знаходилася за кермом автомобіля під час його зупинки працівниками поліції.

Відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні данні на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозаписами та. ін. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення дані про дійсне прізвище особи, яка керувала транспортним засобом, а також про наявність свідків події не зазначено.

Таким чином, в порушення наведених вимог КУпАП, які регулюють порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа на складання протоколу не дотрималась цих вимог закону, оскільки в протоколі не відображено анкетні дані особи, яка керувала автомобілем та знаходилася за кермом автомобіля під час його зупинки працівниками поліції, а також про наявність свідків події. Тому суд необґрунтовано взяв до уваги як доказ вини правопорушника дані, викладені в такому протоколі про адміністративне правопорушення.

Відеозапис, на якому зафіксовані події скоєння правопорушення, суду надані не були. При цьому в суді першої інстанції інспектор поліції пояснив, що його не надали через його неякісне зображення, а на запит апеляційного суду надійшла відповідь від 31.05.2018р. про неможливість надання відеозапису через його відсутність взагалі.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що на вулиці були ліхтарі, що йому працівники поліції показували запис відеореєстратора, який знаходився в поліцейській машині для того, щоб підтвердити той факт, що він пересів з сидіння водія на сидіння пасажира, але на ньому не було видно, що відбувається в салоні автомобіля НОМЕР_3, а тільки те, що відбувається поза межами автомобіля. Пояснив, що працівники поліції звернулися відразу до нього, так як добре його знають через конфліктну ситуацію, яка склалася раніше між працівниками поліції та його братом.

Покази посадової особи, яка склала протокол, в суді першої інстанції не усувають наведених вище порушень в складанні протоколу про адміністративне правопорушення та фіксації події правопорушення.

Районний суд не надав належної оцінки наведеним доказам, не звернув уваги на те, що протокол складено без урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, та передчасно дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка викладеної у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи, що районний суд не вжив заходи щодо усунення порушень допущених співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_2 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та при розгляді даної справи не дотримався засад закріплених в положеннях ст. 7 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи положення ч. 7, п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, переглянувши справу, дослідивши докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі.

У зв'язку із закриттям справи без накладення адміністративного стягнення, враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП, судовий збір сплаті не підлягає.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у даній справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1