Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/47/18 Головуючий у суді І інстанції: Поступайло В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_3 - адвоката Пушкарьова Д.Є.

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2018 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Згідно постанови суду ОСОБА_3 22.08.2018 року о 12 год. 30 хв. керував транспортним засобом «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у м. Кропивницькому по вул. Г. України та по вул. Шосейній в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» №328 від 22.08.2018 року, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того 22.08.2018 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Audi 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, в м. Кропивницькому по вул. Г. України та вул. Шосейній, 3а не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не дотримався безпечних дистанції та інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «БАЗ 2215 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

ОСОБА_6 14.06.2018 року о 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 по а/д Кіровоград-с.Рівне на 10 км, керував автомобілем ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестера "Драгер" та проходження медичного огляду, в медичному закладі, на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків. Таким чином, ОСОБА_6 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Витребувати від УПП в м. Кропивницький відомості про місце реєстрації та/або проживання власника автомобіля «Audi 80», державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_7 з метою подальшого її виклику в судове засідання в якості свідка. Допитати ОСОБА_8 ОСОБА_9

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що він пояснював в судовому засіданні, на момент ДТП дійсно перебував в салоні автомобіля «Audi 80», однак не на місці водія, а на задньому сидінні позаду водія.

Також дійсно він перебував у стані алкогольного сп'яніння, а тому фізично не міг би керувати автомобілем.

В салоні даного автомобіля він опинився того дня в якості пасажира, оскільки його посадили в автомобіль знайомі, разом з якими він відпочивав у кафе с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області, що може підтвердити свідок ОСОБА_8, який його до с. Соколівське вранці того дня привіз.

Жодних документів, які б надавали йому право керувати цим транспортним засобом, у нього не було і не могло бути, оскільки він до цього автомобіля жодного відношення не маю. Осіб, які перебували в автомобілі на місці водія та на місці пасажира (на передньому сидінні), він не знає, раніше їх ніколи не бачив, вони просто погодилися підвезти його до м. Кропивницький на прохання моїх знайомих, однак з їх розмови під час поїздки він зрозумів, що вони добре знайомі між собою і знають один одного.

З пояснень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, на які послався суддя в оскаржуваній постанові, реальні фактичні обставини ДТП не вбачаються, оскільки ці особи були запрошені працівниками поліції набагато пізніше з метою засвічення факту моєї відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

На наявних у справі відеозаписах момент того, хто саме виходить з-за керма автомобіля «Audi 80», взагалі не відображений, а тому вони об'єктивно не можуть свідчити про його вину.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні не оголошувалися, дана особа в судове засідання, попри його прохання, не викликалася, про відповідальність за дачу завідомо неправих показань або свідчень не попереджалася.

Більш того, відомості про цю особу у жодному з протоколів про адміністративне правопорушення (як за ст. 124 КпАП України, так за ч. 1 ст. 130 КпАП України) як про свідка відсутні, а самі письмові пояснення від імені цієї особи нібито відібрані посадовою особою патрульної поліції, яка на місці події присутня не була.

Що стосується письмових пояснень потерпілого ОСОБА_5, то в них жодна згадка про нього, як про водія автомобіля «Audi 80»відсутня. Його усні пояснення в судовому засіданні також свідчать про те, що він побачив мене біля лівої сторони автомобіля, тільки після того, як вийшов з маршрутного таксі, яким він керував, та обійшов його справа, що зайняло менше 10 секунд. У дзеркалі заднього виду зі свого місця водія він водія автомобіля «Audi 80»не бачив.

З викладеного очевидно, що суд при винесенні оскаржуваної постанови не мав жодних| об'єктивних та переконливих доказів того, що саме він на момент ДТП перебував за кермом автомобіля «Audi 80».

З метою доведення невинуватості захисник в судовому засіданні заявляв клопотання про витребування від органів, які здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, відомостей про місце реєстрації або проживання власника автомобіля «Audi 80» (оскільки у схемі місця ДТП зазначені лише прізвище, ім'я та по батькові цієї особи - ОСОБА_7, без адреси або хоча б дати народження), який міг би надати відомості про особу, якій він довірив керування даним автомобілем, коли він це зробив та на якій підставі.

Зважаючи на те, що автомобіль не перебуває і не перебував у розшуку і відносно нього власником не подано заяви про його угон (якби такі обставини існували, працівникам патрульної поліції на момент оформлення ДТП вони безумовно були б відомі), очевидно, що в даному випадку керувати автомобілем могла лише особа, яка законно отримала право на це від власника автомобіля. На жаль, суддя клопотання мого захисника відхилив, чим позбавив мене можливості надати докази на підтвердження моєї невинуватості.

Так само, на жаль, суддя безпідставно відхилив клопотання його захисника, спрямоване на встановлення особи, яка, як і він, також перебувала в Якості пасажира в салоні автомобіля «Audi 80» (на передньому пасажирському сидінні), і яка чітко видна на доданому до матеріалів справи відеозаписі. Очевидно, що ця особа достеменно знає, хто керував автомобілем на момент ДПТ.

Також суддя безпідставно не взяв до уваги встановлений в судовому засіданні факт службового підроблення обох протоколів про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції.

Так, наявні в матеріалах двох справ про адміністративне правопорушення (в подальшому об'єднаних суддею в одне провадження) примірники протоколів про адміністративне правопорушення серії ВД № 412541 та № 341427 істотно відрізняються один від одного.

Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення № 341427 працівниками патрульної поліції вже після завірення його копії здійснено дописування і графі «місце складення», яку доповнено записом «та Г.України», а також у графі «до протоколу додаються», яку доповнено записом «відео». В протоколі про адміністративне правопорушення № 412541 працівниками патрульної поліції вже після завірення його копії дописано відомості про видачу мені тимчасового талону на право керування транспортним засобом. Очевидно, що законом такі дописування категорично заборонені, а їх наявність свідчить про недостовірність протоколів.

За таких обставин суддя повинен був не брати ці протоколи до уваги, або принаймні мав вжити заходів до повернення матеріалів до органу патрульної поліції чи до витребування від цього органу прояснень щодо достовірного примірнику кожного з протоколів та обставин внесення до них змін після їх складення.

На жаль, допущені суддею порушення процесуального закону позбавили йоо можливості реалізувати надане Конвенцією про захист прав людини і основних свобод право на доведення своєї невинуватості.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив закрити провадження. Посилався та те, не перебував за кермом транспортного засобу.

Допитаний в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та категорично зазначив, що 22.08.2018 року з місця водія транспортного засобу «Audi 80» після ДТП вийшов саме ОСОБА_3, який перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння, намагався втекти на зупинку громадського транспорту, але був затриманий сторонніми особами, як водій транспортного засобу, що скоїв зіткнення.

Після приїзду працівників поліції ОСОБА_3 надав документи, що підтверджували його особу та намагався дістати документи на автомобіль з бардачка. Будь-які сторонні особи зупинки громадського транспорту до місця ДТП не підходили.

Допитаний в суді апеляційної інстанції, в якості свідка був ОСОБА_9 повідомив, що 22.08.2018 року біля 12 год. 30 хв. він стояв на зупинці. Бачив, як після ДТП з транспортного засобу вибіг «Audi 80» вибіг водій, який був одягнутий в червону футболку з коротким рукавом, джинси та кросівки років 40, який втік в сторону ринка «Август». З задньої двері з місця пасажира вийшов його знайомий односелець ОСОБА_3, який відразу підійшов до дверцят біля місця водія.

В чому був одягнутий ОСОБА_3 він не пам'ятає. Через 15 хвилин він поїхав автобусом в село до місця події не підходив.

Крім того, в суді апеляційної інстанції було досліджено письмові показання свідка ОСОБА_13, які було надано ОСОБА_3 З зазначених показань вбачається, що свідок перебував на зупинці, чекав автобуса. Після ДТП бачив, як водій побіг, не зачинивши за собою двері транспортного засобу «Audi 80». Бачив, як його односельчанин ОСОБА_3 знаходився позаду водія автомобіля. При цьому зазначив, що на зупинці перебували інші односельчанини, які могли впізнати ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серія БД №412541 від 22.08.2018 року та серії БД №341427 від 22.08.2018 року, яким підтверджується, що саме 22.08.2018 року о 12 год. 30 хв. у м. Кропивницькому по вул. Г. України та по вул. Шосейній, мало місце правопорушення передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с 1,3);

- висновком КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» №210 від 10.06.2018 року, відповідно до яких ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 5);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та в їх присутності ОСОБА_3 відмовився ввід проходження огляду на стан спяніння (а.с. 6,7);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_12, який бачив як транспортного засобу «Audi 80» вийшов чоловік,який був одягнутий в коричневих капцях, синіх шортах та в рожевій футболці. В подальшого його було ідентифіковано, як ОСОБА_3 (а.с. 8);

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_5 відповідно до яких, він перед перехрестям почув звук гальм та відчув удар в задню часину транспортного засобу. Згодом водій «Audi 80» вийшов з машини п'яний та вирішив втекти, однак його затримали та передали працівникам поліції.

- диском фіксації адміністративного правопорушення, який переглянуто в суді апеляційної інстанції, з якого вбачається те, водій «Audi 80» в'їхав в транспортний засіб. Після приїзду працівників поліції ОСОБА_3 знаходився на зупинці. Його охороняв молодий чоловік, якій не дав можливості правопорушнику утекти. При цьому, з відеозапису вбачається, що свідок впізнав ОСОБА_3, як водія транспортного засобу «Audi 80», який ним керував.

Відповідно до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином на думку апеляційного суду ОСОБА_3 керуючи транспортним повинен був на виконання вимог 13.1 ПДР України дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу

При цьому порушення п вимог 13.1 ПДР України, на думку апеляційного суду, знаходиться в пряму причинно-наслідковому зв?язку з обставинами ДТП, в результаті чого транспортні засоби «Audi 80» та «БАЗ 2215 СПГ» отримали механічні пошкодження.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_3 доказана повністю, а його дії вірно кваліфіковано районним судом за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, так, як він вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом під час ДТП необхідно зазначити наступне.

Так відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_5 письмових пояснень свідка ОСОБА_12, вони впізнав особу яка виходила з транспортного засобу «Audi 80», як ОСОБА_3

З диску фіксації адміністративного правопорушення вбачається що, після приїзду працівників поліції ОСОБА_3 знаходився на зупинці. Його охороняв молодий чоловік, якій не дав можливості правопорушнику втекти. При цьому, з відеозапису вбачається, що свідок ОСОБА_3, як водія транспортного засобу «Audi 80», який ним керував.

При цьому потерпілий ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції зазначив, що може впізнати ОСОБА_3, як особу яка керувала транспортним засобом в момент ДТП.

А тому, на думку апеляційного суду враховуючи показання свідка, та відеозапис позиція ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом є намаганням уникнути від адміністративної та в подальшому від цивільно-правової відповідальності.

Також апеляційний суд не може врахувати показання свідка ОСОБА_9 та письмові показання свідка ОСОБА_13 оскільки вони разом з ОСОБА_3 проживають в одному селі та знаходяться в дружніх стосунках, що в свою чергу свідчить про їх упередженість. Крім того, їх свідчення суперечать послідовності розвитку події, які зафіксовані відеозаписом. Свідок ОСОБА_9 чітко запам'ятав одяг «уявного» водія, в той же час чомусь не міг зазначити одяг водія автомобіля «БАЗ 2215 СПГ» та самого ОСОБА_3 Не зважаючи на дружні стосунки взагалі не підійшов до товариша-односельця ОСОБА_3, який попаав в ДТП, не поцікавився станом його здоровя та необхідністю надання можливої допомоги, а спокійно поїхав автобусом в село і лише через місяць чомусь повідомив, що був очевидцем ДТП.

В той ж час суд першої інстанції вірно прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_12, оскільки вказаний свідок з ОСОБА_3 не знайомий, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у нього немає. Пояснення вказаного відка повінстю узгоджуються з показаннями потерпілого та відеозаписом подій. А тому твердження ОСОБА_3 про те, що він не перебував за кермом «Audi 80» спростовуються вищевикладеним та направлені на уникнення від адміністративної відповідальності.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_5 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є частково обґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук