Справа № 199/1165/18
ПОСТАНОВА

іменем України

14.03.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.02.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 15.02.2018 о 00:50 годині по вул. Василя Макухи у м. Дніпрі водій ОСОБА_1 передав керування водію ОСОБА_2, який знаходився з ознаками алкогольного спяніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, розширені зіниці, чим порушив вимоги п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не погоджується, оскільки ані він, ані ОСОБА_2 не перебували в стані алкогольного спяніння та в його присутності працівники поліції медичний огляд ОСОБА_2 для встановлення стану спяніння не проводили.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п.п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Працівники поліції при направлені до суду справи відносно ОСОБА_1 долучили лише протокол про адміністративне правопорушення, копії пояснень двох свідків про відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння та копію рапорту працівника поліції.

В той же час справа не містить доказів того, що громадянин ОСОБА_2, керуючи автомобілем знаходився в стані алкогольного спяніння, оскільки в справі не має відомостей щодо проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, або проходження такого огляду водієм в закладі охорони здоров'я.

Про це також слідує і з рапорту працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння.

Крім того, слід звернути увагу на те, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закладена суперечність, а саме: вказано, що ОСОБА_1 передав керування водію ОСОБА_2, проте не зазначено, чим саме, яким транспортним засобом, маркою авто.

У відповідності до вимог п. 2.9-г Правил дорожнього руху водієві забороняється: передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, зміст п. 2.9-г Правил дорожнього руху зобовязував працівника поліції довести, що водій ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного спяніння, а не знаходився з його ознаками. На це вказує і диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не передбачає відповідальності водія за передачу керування транспортним засобом особі, яка лише знаходиться з ознаками алкогольного сп'яніння чи відмовилася від проходження огляду для встановлення такого стану.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко