Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Стасюка О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, із середньою освітою, працює, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що 18 листопада 2017 року близько 00 год 20 хв на вулиці Дружби Народів у м. Луцьку він, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz E 200, номерний знак НОМЕР_1, всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на законну вимогу працівників поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості. Посилається на те, що місцевим судом не враховано показання свідка ОСОБА_4, який вказав на те, що ОСОБА_2 за кермом автомобіля не перебував. Зазначає, що усі клопотання сторони захисту щодо виклику у судове засідання інших свідків були відхилені. З урахуванням наведеного будь-яких доказів про керування апелянтом транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння судом наведено не було. Стверджує, що не був присутній при проголошенні повного тексту постанови, її копію отримав лише 22 лютого 2018 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду та скасувати останнє, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, котрі підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час проголошення повного тексту судового рішення, а його копію отримав лише 22 лютого 2018 року, що стверджується даними відстеження поштових відправлень Укрпошти, строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду слід поновити, так як він був пропущений з поважних причин.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови судом першої інстанції дотримано.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 213835 від 18.11.2017 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz E 200, номерний знак НОМЕР_1, відмовився на законну вимогу працівників поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Зокрема, свідок ОСОБА_4 у суді першої інстанції вказав, що ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля лише для того, щоб завести двигун, і на вимогу працівників поліції відмовився від огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки транспортним засобом не керував.

Однак вказані показання свідка та доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Це стверджується і записами з нагрудних камер працівників поліції, згідно яких скаржник на вимогу останніх в присутності двох свідків відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці із застосуванням приладу «Drager» чи у медичному закладі.

Сам ОСОБА_2 у суді першої та апеляційної інстанцій не заперечував про перебування за кермом. Однак вказав, що це відбулося для того, щоб завести двигун автомобіля.

Таким чином, будь-які заперечення апелянта щодо достатності доказів на підтвердження його винуватості до уваги апеляційним судом не приймаються.

Доводи скаржника про те, що судом не взято до уваги показання свідка ОСОБА_4 не заслуговують на увагу.

Місцевим судом дано оцінку показанням вказаного свідка, які спростовуються іншими вищенаведеними доказами.

Твердження апелянта, на думку апеляційного суду, є нічим іншим, як способом уникнення першого адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, правильними.

Нових доказів стороною захисту суду апеляційної інстанції надано не було.

На думку апеляційному суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук