Єдиний унікальний номер 243/3212/18 Номер провадження 33/775/242/2018

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, за участі секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, на постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2018 року, якою :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженого Тимирязівського району Казахстану, який не працює, мешкає за адресою: Донецька область, с. Никифорівка Артемівського р-ну, вул. Комсомольська, 4/1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень (десять тисяч двісті гривень) 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що 08.04.2018 року о 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» н.з. АН 3206 ІР по б-ру ОСОБА_4 м. Словяськ з явними ознаками наркотичного спяніння. Огляд проводився у наркологічному диспансері, висновок № 172 від 08.04.2018р., чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, просить справу стосовно останнього закрити у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що від проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_3 не відмовлявся, однак співробітники поліції, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, одразу запропонували останньому проїхати до медичного закладу для огляду на стан спяніння, чим порушили порядок, встановлений чинним законодавством. Зазначає, що пояснення свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надані о 22-10 год. та 22-15 год., тобто до складання протоколу та висновку № 172 від 08.04.2018р., а вищевказаний висновок складено з порушеннями, оскільки повинен бути складений на підставі Акту, який в матеріалах справи відсутній. ОСОБА_4 того, звертає увагу, що з пояснень лікаря ОСОБА_7 вбачається, що висновок є попереднім, а не остаточним. Також звертає увагу, що свідок ОСОБА_7 надав пояснення, що його залучили в якості свідка при складанні протоколу о 22-45 год., а висновок складено о 22-47 год., тобто, на думку ОСОБА_3, протокол складено до отримання результатів огляду та складання висновку. Наполягає, що все вищевказане свідчить що й протокол, й висновок лікаря-нарколога є неналежними доказами вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, через захисника надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, визнаючи ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтовано взяв до уваги докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 043254 від 08.04.2018р., з якого вбачається, що 08.04.2018 року о 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» н.з. АН 3206 ІР по б-ру ОСОБА_4 м. Словянська в стані наркотичного спяніння; висновком КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» № 172 від 08.04.2018р, поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які зазначили, що в їх присутності громадянину ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння, у звязку з явними признаками такого спяніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, розширені зірці очей, що не реагують на світло, сповільнена рухливість, а також вказали, що попередній результат огляду виявився позитивним.

Відповідно пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_3 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна інстанція не погоджується з доводами апеляції щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан наркотичного спяніння з огляду на таке.

В судовому засіданні апеляційної інстанції шляхом перевірки матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також перегляду відеозапису адміністративного правопорушення встановлено, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 перебував саме у стані наркотичного спяніння.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі-Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція покроково встановлює дії працівника поліції в разі підозри про перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Із переглянутого відеозапису події вбачається, що працівниками поліції витримані всі вимоги закону про адміністративні правопорушення, а також положення відомчих нормативних актів, ретельно розяснено ОСОБА_3 його права, проведено огляд в медичному закладі. Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, оскільки вона передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння також у закладі охорони здоров'я. Аналіз статті 266 КУпАП свідчить про те, що недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

За таких підстав доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було проведено його огляд на стан сп'яніння саме на місці зупинки, не ґрунтуються на вищевказаних нормах закону, та є, на думку апеляційного суду, спробою правопорушника уникнути адміністративної відповідальності .

Твердження апеляційної скарги щодо порушення самого порядку медичного огляду на стан наркотичного спяніння також не знайшли підтвердження.

Так, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 172, складеному 08.04.2018 року ОСОБА_3 за направленням працівника поліції ОСОБА_10, виданого 08.04.2018 року о 22.45год. був оглянутий лікарем ОСОБА_7 о 22.47 год. 8 квітня 2018 року у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська», було виявлено, що він перебуває у стані наркотичного спяніння. Із відеозапису події, в тому числі в медичному закладі, вбачається, що ОСОБА_3 було достовірно відомо, що тест на виявлення стану наркотичного спяніння був позитивним.

Апеляційним судом було витребувано із КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська» акт медичного огляду, на відсутність якого звертав увагу апелянт. З акту вбачається, що о 22.47 год. 8.04.2018 року ОСОБА_3 був оглянутий в медичному закладі, у нього виявлені ознаки наркотичного спяніння, в тому числі позитивний результат тесту та встановлено діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання каннабіноідів не ускладнена. Цей висновок підтверджений результатами лабораторних досліджень біологічного середовища (сечі) та зроблений заключний діагноз - гостра інтоксикація внаслідок вживання каннабіноідів не ускладнена.

Відповідно до п. 19 Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя. Тобто вручення та оголошення акту особі, що пройшла медичний огляд, не передбачено. Відсутність підпису ОСОБА_3 в висновку № 172 не тягне його недійсність. Слід також зазначити, що апеляційна скарга не містить тверджень на оспорювання результатів проведеного тесту, висновків лабораторних досліджень, тощо, а звертає увагу тільна на процедурні, на думку апелянта, порушення.

Таким чином, з аналізу викладеного не вбачається таких порушень проведення медичного огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного спяніння, які б тягли недійсність акту та висновку огляду.

Щодо розбіжностей в часі складання протоколу про адміністративне правопорушення та опитування свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, на які звертає увагу апелянт, слід зазначити наступне.

Аналіз долучених пояснень зазначених свідків свідчить про те, що вони містять дату їх складання. Із пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що о 22.15 год. та 22.10 год. відповідно 8.04.2018 року вони були залучені працівниками поліції при складанні протоколу. В їх присутності ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі, на що він погодився у звязку з ознаками: неприродна блідість шкіри обличчя, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, знижена рухливість. Тобто зазначений час це не час складання протоколу, а час залучення цих свідків до участі у певних діях, що проводились працівниками поліції для фіксування можливого правопорушення зі сторони ОСОБА_3 Аналогічні висновки слід зробити із аналізу протоколів пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Пояснення зазначених свідків про ознайомлення в їх присутності ОСОБА_3 зі змістом протоколу, його правами та обовязками не приймаються до уваги, оскільки, як вбачається, ці пояснення викладені на заготовлених бланках, та не відповідають дійсності.

Із відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівник поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомив ОСОБА_3 про долучення до матеріалів протоколу висновку медичного закладу, пояснень чотирьох свідків.

У звязку з вищевказаним, апеляційний суд вбачає послідовне виконання працівниками поліції, лікарем, залученим в якості свідка, всіх необхідних дій, визначених законодавством, при складанні висновку, акту медичного огляду та протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин слід визнати апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню, а постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2018 року законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 7 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень (десять тисяч двісті гривень) 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Савкова