ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/15/18 Справа № 204/4963/18 Суддя у 1-й інстанції - Тітова І.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів Андрієнко С.В., Герасимчука С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Андрієнка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпро від 27 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпро від 27 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, 29.06.2018 року о 23 годині 27 хвилин, у м. Дніпро по вул.Володимира Антоновича, буд. 77, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах з порожнини рота, хитка хода, млява мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_1 - адвокат Андрієнко С.В., подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова підлягає скасуванню як таку, що ухвалена з грубими порушеннями принципів судочинства, без належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів та через її невідповідність матеріалам та обставинам справи. Вважає, що судом допущені неповнота та однобічність у дослідженні доказів по справі, не розкрито їх суті, не дано їм належної оцінки, а лише формально про них вказано.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає про те, що співробітники поліції підійшли до транспортного засобу, який не рухався, був припаркований, із вимкненим двигуном, в середині якого знаходився водій ОСОБА_1

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 відмовився підписувати, співробітниками поліції, на його думку, вказано на ознаки алкогольного сп'яніння: запах з порожнини рота, хитка хода, млява мова.

На думку апелянта, співробітниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП, оскільки вони не забезпечили ОСОБА_1 проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в установлений законом спосіб ні на місці, ні в спеціальному закладі охорони здоров'я, що підтверджується відеозаписом з нагрудних відеокамер працівників поліції. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд уже після його доставки в приміщення Чечелівського відділку поліції, вважаючи, що це було зроблено не в присутності двох свідків одночасно, як того вимагає закон, а по черзі з кожним із свідків, оскільки останні доставлялись до відділку поліції з проміжком у часі. Крім того, письмові пояснення свідкам були заздалегідь виготовлені співробітниками поліції, вони їх лише підписали, нечитаючи. Тобто були складені не у їх прсутності. У судовому засіданні свідки не допитувалися, однак їх письмові пояснення судом були покладені в основу судового рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилається, що працівниками поліції у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення у нього стану алкогольного сп'яніння.

Захисник вважає, що наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, його захисники - адвокати Андрієнко С.В. та Герасимчук С.С. підтримали доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисників, вивчивши та перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не було вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, та зроблено невірні висновки.

Колегія судів вважає за необхідне зазначити, що об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов'язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до абз.3 п.27 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Переглядом в апеляційному суді відеозапису з нагрудної камери співробітника поліції, отриманого стороною захисту та долученого до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що співробітники поліції підійшли до автомобіля Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1, який не рухався, а стояв із вимкненим двигуном.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п.п. 1, 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Але з відеозапису видно, що на місці такий огляд не було проведено у зазначеному порядку, свідків на місці не було, а до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу та одягнуто кайданки. Далі його було доставлено до поліцейського відділку.

Згідно із положеннями п.п. 6, 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазаначені співробітниками поліції у складеному протоколі про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп'яніння: запах з порожнини рота, хитка хода, млява мова, не відповідають фактичним обставинам справи, даним, що містяться на переглянутому відеозаписі.

Об'єктивних даних, що у ОСОБА_1 хитка хода та млява мова, - з відеозапису не вбаччається, а напроти видно, що ОСОБА_1 почувається впевнено, у нього чітка хода та мова, та він поводиться адекватно.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей щодо пропозиції поліцейських ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановлено порядку. В матеріалах справи відсутнє будь-яке направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду

Більш того, з відеозапису видно, що ОСОБА_1погодився пройти у відділенні поліції обстеження за допомогою прибору "Драгер", але цей прибор екіпажем так і не було доставлено до відділку поліції. Тобто обстеження ОСОБА_1 за допомогою "Драгера" працівниками поліції не було проведено.

За приписами ч.1 ст. 130 КУпАП не всяка відмова від проходження огляду на стан сп'яніння утворює склад адміністративного правопорушення, а лише відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною та містить відсилочну норму до порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, треба розділяти два поняття - огляд на стан сп'яніння та медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння. Медичний огляд ( за відмову від якого наступає відповідальність ) проводиться у медичному закладі відповідними спеціалістами, якими поліцейські не являються.

Вищевикладене свідчить про те, що відмова водія від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки не може бути саме по собі підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а є підставою для направлення водія до відповідного закладу охорони здоров'я.

Пунктом 8 вказаної вище Інструкції,передбачено, що форма направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Інструкції, п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення матеріалів № 1395). У матеріалах справи відсутній акт форми, наведеної в додатку № 1 до Інструкції 1452/735, якою особа направляється для медичного огляду для встановлення факту сп'яніння. Вказане свідчить про порушення процедури та про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія ОСОБА_1 у заклад охорони здоров'я. Таким чином водія було позбавлено можливості у встановленому порядку пройти відповідний огляд, а можливості провести огляд за допомогою прибору "Драгер", йому не було надано.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався, серед іншого, і на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказані особи в судове засідання не з'являлись, будь-яких пояснень суду першої інстанції не надавали, що є порушенням принципу безпосередності. Пояснення вказаних свідків, які знаходяться при матеріалах справи, не можуть слугувати належними доказами адміністративного правопорушення у зв'язку з наступним: обидва пояснення підготовлені та написані власноруч, заздалегідь співробітниками поліції; свідки були запрошені через певний час до приміщення Чечелівського ВП і не могли бачити, чи є ОСОБА_1 водієм транспортного засобу, та чи дійсно відмовлявся в їх присутності від прохання медичного огляду.

Відповідно до абз.2 п.6 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735 не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За клопотанням сторони захисту судом апеляційної інстанції були долучені до матеріалів справи матеріали на спростування легітимності об'єктивності вказаних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Із наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Зокрема за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів перебував під адміністративним наглядом у Красногвардійському, нині Чечелівському ВПП. Крім цього ,з жовтня 2010 року знятий з реєстраційного обліку і на даний час зареєстрованим на території Дніпропетровської області не значиться. Де він знаходиться, невідомо.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції критично оцінює вказані докази з точки зору їх допустимості та достовірності, та вважає, що вони за таких обставин, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого дотримання законності.

За положеннями ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з недотриманням вимог ст.280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, на їх належність та допустимість, дані відеозапису спростовують обєктивність та законність складеного протоколу, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, поспішно визнавши доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду має бути скасована із закриттям провадження у справі, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрієнко С.В. - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска від 27 липня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду В.Д.Коваленко