Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/264/18
Провадження № 3/670/129/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм ТОВ «Енселко Агро»,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.03.2018 року о 21.30 год. по вулиці Петровського в с. Станіславівка повторно керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що було зафіксовано за допомогою приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM-3576 на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав.

Однак з огляду на положення ст. 268 КУпАП, відповідно до якої під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить такого.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, і, зокрема, за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Порядок огляду на стан сп`яніння виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено саме керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.03.2018 року серії БР № 054911 за ч. 2 ст. 130 КУпАП; роздруківками приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM-3576 від 25.03.2018 року, із яких вбачається, що у водія ОСОБА_1 у присутності двох свідків зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, результат тестування 2,60 % та 2,08 %; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які наявні в матеріалах справи.

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, та давши їм належну оцінку, доходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки постановою Віньковецького районного суду від 11.01.2018 року, залишеною в силі постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 15.03.2018 року, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння 18.10.2017 року.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та обставини, при яких воно було вчинено, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на нього стягнення, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 40-1, ст. 130 ч. 2, ст. ст. 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова