Номер провадження: 33/785/760/18
Номер справи місцевого суду: 522/3881/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 04 травня 2018 року,

встановив:

оскарженою постановою закрито адміністративне провадження відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ДП «Укреспроцентр «ОДЗ», зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.172-6 КУпАПУкраїни, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_3 був складений протокол про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що, згідно наказу № 1393, від 06.12.2011 року, ОСОБА_3 був призначений на посаду директора Державного підприємства «Укреспоцентр «ОДЗ».

Директор Державного підприємства «Укреспоцентр «ОДЗ» ОСОБА_3 є посадовою особою юридичної особи публічного права, які зазначені в п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» та субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного із корупцією, підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Верховною Радою України 23.03.2017 року було прийнято Закон № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Відповідно до цього закону, строк подання щорічної декларації для осіб, які, відповідно до закону України «Про запобігання корупції», подають таку декларацію вперше, продовжено до 01.05.2017.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_3 був зобовязаний подати електронну декларацію не пізніше 01.05.2017 року.

Між тим, ОСОБА_3 в порушення вимог абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно подав щорічну електронну декларацію про свій майновий стан та прибутки, а саме 14.12.2017 року.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси, від 04 травня 2018 року,

адміністративна справа відносно ОСОБА_3, за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, була закрита в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є такою, що суперечить КУпАП, у звязку з чим просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси, від 04 травня 2018 року, і постановити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Розглянувши зазначену апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вона підлягає поверненню прокурору, виходячи з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 2 пункту 5 розділу XII Закону України №1697- VII, від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником. При цьому, прокурора, як субєкта оскарження, було виключено із зазначеної норми закону (Закон України №1697- VII від 14.10.2014 року).

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Щодо посилань прокурора на положення ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Оскарженою постановою судді Приморського районного суду м. Одеси, від 04 травня 2018 року, адміністративне провадження за ч.1 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_3 було закрито в звязку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Санкція ст. 172-6 КУпАП передбачає тільки штраф, як захід адміністративного стягнення.

Таким чином, заходи примусового характеру, повязані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені і застосовані не були.

Між тим, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015, від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозвязку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями КУпАП, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»).

В апеляційній скарзі прокурора йдеться про погіршення становища ОСОБА_3, тому право прокурора оскаржувати в апеляційному порядку постанову судді про адміністративне правопорушення, не може бути розтлумачено поширено і не може охоплювати випадки не передбачені законом.

За таких обставин, враховуючі Практику Європейського суду з прав людини, діючі норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст.287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 04 травня 2018 року, стосовно ОСОБА_3.

При цьому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 7 та ч. 3 ст. 8 КУпАП, апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти до розгляду апеляційну скаргу прокурора, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 7, 8, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

постановив:

Повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 апеляційну скаргу на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 04 травня 2018 року, стосовно ОСОБА_3, разом усіма доданими до неї матеріалами,

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4