ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4011/18
провадження № 3/753/1806/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. Суддя Дарницького районного суду міста Києва ЛЕОНТЮК Л.К. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Бар, Вінницької області, громадянство України, проживає за адресою АДРЕСА_1, освіта середня технічна, розлучений, тимчасово не працює, РНОКПП НОМЕР_1, за ст.130 ч.1 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

27 лютого 2018 року о 00 год. 10 хв, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Мазда 323 державний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Тростянецькій в місті Києві, з ознаками наркотичного сп"яніння а саме : зіниці очей не реагували на світло, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п, 2. 5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину не визнав. Вказав, що він працює в службі таксі, та віз клієнтів в аеропорт та не мав час для з"ясування причин його зупинки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган ( посадова особа ) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що вина ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп"яніння, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 42001 від 27 лютого 2018 року ( а.с. 1 )

- письмовими поясненням свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5 ( а.с. 2 )

Разом з тим, пояснення правопорушника ОСОБА_2 в судовому засідання різняться з письмовими особистими поясненнями зазначеними власноручно правопорушником у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши, "що відмовився тому, що поспішав до дому ( підпис) зобов"язуюсь не керувати ТЗ на протязі 24 годин ( підпис)".

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь - яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувалися.

Відповідно до ст. 19 Закону України " Про міжнародні договори України ",ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України " Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення " поза розумним сумнівом ". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумції факту.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи встановлені обставини, у суду відсутні будь - які сумніви, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та будучи зупиненим працівниками поліції відмовився про від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння, а тому вважаю, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення, суд, відповідно до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність.

Аналізуючи з наявних матеріалів справи, щодо особи правопорушника суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння.

Крім цього враховую, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, в стані алкогольного сп"яніння, був дуже небезпечним водієм та своїми неконтрольованими діями представляв загрозу життю, здоров"ю та особистому майну громадян.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає різне покарання для водіїв ( штраф з позбавленням права керування транспортними засобами ) та інших осіб ( штраф ).

Відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія ( посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом ) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, керуючи транспортним засобом, маючи посвідчення водія відповідної категорії є водієм у розумінні ПДР та положень ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09.11.2015року, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 11.11.2015року за №1413/27858 ч.2 п.7 визначено: що установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 промеле алкоголю в крові.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух » учасники дорожнього руху зобов"язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до « Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп"яніння в заклади охорони здоров"я та проведення огляду з використанням технічних засобів », ознаками знаходження особи у стані сп"яніння є: п. п. 1. 1. 2 . Наявність ознак наркотичного чи іншого сп"яніння: наведені вище ознаки алкогольного сп"яніння ( крім запаху алкоголю з рота ), а також звужені чи дуже широкі зіниці, які майже не реагують на світло, сповільненість рухів чи відповідей на запитання. Специфічною ознакою можуть бути численні сліди від ін"єкцій на руках чи тілі. Відповідно до абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за N 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті »

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір » у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0, 02 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 33 , 34 35, ст. 284, ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 10 200 ( десяти тисяч двісті ) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 ( триста п"ятдесят дві) гривні 20 коп.

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Копію постанови направити для виконання УПП в м. Києві .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва, також постанова може бути опротестована прокурором відповідно до вимог ст. 290 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ЛЕОНТЮК Л.К.