справа № 415/7813/17
провадження № 3/415/47/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, працюючої головним бухгалтером у ПрАТ «ЛИНІК», не є особою з інвалідністю, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 0056 від 04 грудня 2017 року, складеного головним державним ревізор-інспектором Луганського відділу податкового супроводження підприємств Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС України ОСОБА_2 вбачається, що 10 листопада 2017 року, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ЛИНІК», по вулиці Сосюри (Свердлова), 371, офіс 1-А, міста Лисичанська, з питань достовірності декларування відємного значення податку на додану вартість за серпень 2017 року, співробітниками Луганського відділу податкового супроводження підприємств Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС (акт №108/28-10-47-12/32292929 від 10 листопада 2017 року), встановлено порушення вимог діючого податкового законодавства, а саме п. п. 189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п.44.1 ст.44, п.201.7, п.201.10 ст.201, в частині заниження розміру податкового зобовязання, наслідком чого стало порушення вимог пункту 200.1, 200.2, 200.4 абз. «б» та абз. «в» статті 200 розділу V Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), з боку правопорушниці ОСОБА_1, яка, являючись головним бухгалтером ПрАТ «ЛИНІК», порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.18) декларації з ПДВ за серпень 2017 року на суму 17015450 грн.; завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1) декларації з ПДВ за серпень 2017 року на суму 6390685 грн., завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) декларації з ПДВ за серпень 2017 року на суму 10624765 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, не визнала та пояснила, що, згідно наказу №15 від 29 січня 2016 року, починаючи з 01 лютого 2016 року і по теперішній час, вона, дійсно, являється головним бухгалтером ПрАТ «ЛИНІК», розташованого по вулиці Сосюри (Свердлова), 371, офіс 1-А, міста Лисичанська, де 10.11.2017 року, співробітниками Луганського відділу податкового супроводження підприємств Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС було проведено документальну позапланову перевірку з питань достовірності декларування відємного значення податку на додану вартість за серпень 2017 року, з висновками якої вона категорично не згодна, зазначивши, що, крім того, що винесення податкових повідомлень-рішень з донарахованими податковими зобовязаннями та штрафними санкціями само по собі, ще не свідчить про порушення ведення податкового обліку, оскільки донарахування зазначених зобовязань може бути спричинено і іншими обставинами, що жодним чином не тягнуть за собою порушення ведення податкового огляду (як то порушеннями при складанні звітності, визнанням неприйнятними певних документів, недоведеністю звязку з господарською діяльністю, оподаткованими операціями, тощо), - підприємства мають законне право на оскарження таких рішень - як в адміністративному, так і - у судовому порядку, відповідно, відсутність результатів оскарження унеможливлює висновок щодо наявності в діях оскаржувача складу інкримінованого правопорушення. Незважаючи на вищевказане, а також, той факт, що ПрАТ «ЛИНІК» податкові повідомлення-рішення за Актом вищевказаної документальної позапланової виїзної перевірки оскаржує, результати розгляду поданої підприємством скарги, на даний момент, - не відомі, співробітниками Луганського відділу податкового супроводження підприємств Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС, на підставі оскаржуваного ними Акту, відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП. З огляду на вищевказане, вважає, що в її діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме обєктивна сторона останнього, адже дії, з начебто безпідставного заявлення податкового кредиту з ПДВ за операціями, начебто, не повязаними з господарською діяльністю, що до того ж оскаржується, у звязку з чим, - не набуло статусу узгодженого податкового зобовязання до сплати, - не утворюють собою події і складу порушення порядку ведення податного обліку. Крім того, зазначила, що питання відносно правомірності формування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту і бюджетного відшкодування за рахунок господарських операцій, вчинених в період тимчасової зупинки діяльності з нафтопереробки, випуску та реалізації нафтопродуктів, неодноразово було предметом податкових перевірок, а у подальшому предметом судового розгляду таких спорів, і кожного наступного податкового періоду, починаючи з серпня 2015 року і по лютий 2017 року, контролюючий орган досліджує аналогічне питання, а саме правильність формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за рахунок господарських операцій, вчинених в період тимчасової зупинки діяльності з нафтопереробки, випуску та реалізації нафтопродуктів без визначення податкових зобовязань за такими операціями, тобто, посилаючись на підпункт г) пункту 198.5 ПКУ, вважаючи діяльність ПрАТ «ЛИНІК» не господарською, та, ігноруючи наявність судових рішень з аналогічного питання, ухвалених за скаргою платника податку, на користь останнього, - нараховує податкові зобовязання. При цьому, питання віднесення господарських операцій в період тимчасової зупинки нафтопереробки з метою випуску і реалізації нафтопродуктів теж було предметом судового дослідження, після чого, набрало статусу чинного судового рішення на користь платника податку, відтак, один і то й же нікчемний і визнаний судом неправомірним аргумент не може бути підставою для призначення кожної наступної перевірки, а отже і висновку за наслідками останньої, до того ж, під час попередніх перевірок платника податку, судовими органами було сформовано правову позицію, якою дії контролюючого органу щодо позбавлення платника права на формування податкового кредиту, визнано неправомірними - через відсутність у податковому законодавстві вимоги стосовно того, що всі без виключення господарські операції повинні відповідати вимогам отримання доходу одразу після проведення господарської діяльності, формування податкового кредиту за такими операціями без обмежень в період його тимчасової зупинки з випуску і реалізації нафтопродукту. Однак, незважаючи на вимоги п.83.1.4 ПК, якими обумовлено, що матеріалами для висновків під час проведення перевірок, поряд із іншими даними, є судові рішення, і викладені в тих правові висновки для контролюючого органу є обовязковими, контролюючий орган, маючи у наявності зазначені судові рішення, ігнорує викладені в останніх правові висновки. Посилаючись на судові рішення (стосовно податкових періодів 2013-2014 років), наполягала на наявності господарського звязку і - правомірності формування податкового кредиту за операціями, здійсненими в межах господарської діяльності платника зі тими ж контрагентами, задіяними в аналогічних за предметом господарських операціях протягом перевіряємих періодів, левова частина яких згадується у судових рішеннях, котрі є постійними постачальниками товарів, робіт та послуг ПрАТ «ЛИНІК» протягом тривалого часу, тощо, як то операції, здійсненні за договорами, на придбання енергоресурсів (газу, електричної енергії, питної і технічної води, нафтопродуктів, тощо), придбання запасних частин і комплектуючих до машин і механізмів, придбання металовиробів для проведення капітального і поточного ремонту обладнання, спецодягу, замовлення транспортних послуг для доставки персоналу на виробничий майданчик, замовлення послуг для підтримання виробничого процесу, забезпечення заходів щодо охорони виробничих обєктів від пожеж та надзвичайних ситуацій, придбання робіт з виконання капітального, поточного і іншого виду робіт для підтримки у безпечному стані технологічного обладнання підприємства, про що достовірно відомо і контролюючому органу, в т.ч. і з огляду на наведені судові спори. Враховуючи вищевикладене, вважала, що крім того, що в її діях відсутні подія та склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення підлягає закриттю, на підставі ст.38 КУпАП, у звязку з перебігом строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки інкриміноване їй адміністративне правопорушення не є триваючим, порушення, викладені в Акті перевірки, відбулися у конкретному податковому періоді, вважаються скоєними в момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період.

Із дослідженого у судовому засіданні акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», по вулиці Сосюри (Свердлова), 371, офіс 1-А, міста Лисичанська, з питань достовірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість за серпень 2017 року за №108/28-10-47-12/32292929 від 10 листопада 2017 року (а.с.11-17) вбачається, що співробітниками Луганського відділу податкового супроводження підприємств Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС, під час проведення перевірки зазначеного товариства, з боку головного бухгалтера ПрАТ «ЛИНІК» ОСОБА_1 виявлено порушення вимог діючого податкового обліку, а саме, п. п. 189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п.44.1 ст.44, п.201.7, п.201.10 ст.201, в частині заниження розміру податкового зобовязання, наслідком чого стало порушення вимог пункту 200.1, 200.2, 200.4 абз. «б» та абз. «в» статті 200 розділу V Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), а саме по декларації з ПДВ за серпень 2017 року:

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 285918 грн.;

- завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму - 17015450 грн.;

- завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на суму 6390685 грн.;

- завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 10624765 грн.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, та, оцінивши надані Луганським відділом податкового супроводження підприємств Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч. 1 КУпАП, оскільки:

- відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також, встановлений порядок управління, які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій;

- при цьому, склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: обєкт адміністративного проступку, обєктивну сторону проступку, субєкт адміністративного проступку, субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння;

- і у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, оскільки, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 0056 від 04 грудня 2017 року, у результаті порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку:

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду декларації з ПДВ за липень 2017 року на суму 285918 грн.;

- завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, на суму - 17015450 грн.;

- завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, на суму 6390685 грн.;

- завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 10624765 грн., тощо, чим було порушено п. п. 189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199, п.44.1 ст.44, п.201.7, п.201.10 ст.201, в частині заниження розміру податкового зобовязання, наслідком чого стало порушення вимог пункту 200.1, 200.2, 200.4 абз. «б» та абз. «в» статті 200 розділу V Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями).

При цьому, контролюючий орган, посилаючись на положення п. 198.5 ст.198 ПКУ, згідно яких платник податку зобовязаний нарахувати податкові зобовязання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну та товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо, під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (п. п. «г» п.198.5 ст.198 ПКУ), визначення терміну господарської діяльності у чинному законодавстві, зокрема у ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-ХІІ, у п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПКУ від 02 грудня 2010 року №2755-VI, у ст.3 ГКУ від 16 січня 2003 року, тощо, дійшов висновку щодо основної риси господарської діяльності перевіряємого обєкта, тобто ПрАТ «ЛИНІК», якою являється здійснення виробництва та реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, а оскільки жоден із видів діяльності ПрАТ «ЛИНІК», зареєстрованих у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в податкових періодах, по яких досліджувалося питання правильності визначення від`ємного значення, підприємством не здійснювався, останнє (згідно поданих звітів з акцизного податку, відповідно до змісту ЄРПК, та листування, тощо) лише здійснює витрати та вживає заходи, направлені на запобігання аваріям, захисту людей та довкілля, забезпечує належний технічний стан основних фондів у період призупинення виробництва, при цьому, несе відповідні витрати, що не відносяться до собівартості виготовленої та реалізованої продукції, котра є найголовнішою ознакою ведення господарської діяльності, відповідно, - не мають відшкодовуватися із державного бюджету, - що, на переконання суду, суперечить чинному податковому законодавству, оскільки:

- згідно положень ст.3 ч.1 Господарського кодексу України (далі - ГКУ), під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність;

- згідно положень ст.42 ГКУ, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку;

- згідно положень ст.42 Конституції України, - кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, при цьому, свобода підприємницької діяльності може обмежуватися лише у прямо передбачених законом випадках, шляхом встановлення заборони здійснювати підприємництво у певних видах господарської діяльності та визначення видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню;

- згідно положень ст.6 Господарського кодексу України, - загальним принципом господарювання, у т.ч. є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, отже, кожен субєкт господарювання, враховуючи встановлені законами вимоги та заборони, має право вільно обирати види господарської діяльності для здійснення підприємництва;

- види господарської діяльності, що здійснює (може здійснювати) ПрАТ «ЛИНІК», визначено Статутом підприємства, яким передбачено здійснення як господарської діяльності, що, згідно Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», підлягає обовязковому ліцензуванню, так і інших видів господарської діяльності, при цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обовязок субєкта господарювання здійснювати виключно той вид господарської діяльності, що визначений ним в установчих документах у якості основного, та не встановлено обмежень щодо здійснення інших видів господарської діяльності, для здійснення яких такий субєкт створювався, у зв`язку з чим, право субєкта господарювання на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідне право на отримання бюджетного відшкодування, не може обумовлюватися здійсненням таким субєктом виключно основного виду господарської діяльності;

- крім того, здійснення платником податків необхідних господарських операцій, які є обєктами оподаткування податку на додану вартість, та реалізація свого права на податковий кредит та бюджетне відшкодування, є законним правом платника податків не може суперечити інтересам держави, оскільки право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного періоду, а також, від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду;

- системний аналіз положень ПКУ свідчить про те, що податкове законодавство дає право платнику податку на додану вартість на податковий кредит у разі придбання товарів та послуг, що будуть використовуватися тим в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, враховуючи ж зокрема і те, що:

- Постановою КМУ №397 від 05 червня 2013 року ПрАТ «ЛИНІК» віднесено до субєктів господарювання, в яких обовязково створюється відомча пожежна охорона, у відповідності до положень ст.93 ч.1 КЦЗУ, фінансування заходів цивільного захисту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів субєкта господарювання, інших не заборонених законодавством джерел;

- згідно положень ст.ст.1,9 Закону України «Про обєкти підвищеної небезпеки» від 18 січня 2001 року № 2245-ІІІ ПрАТ «ЛИНІК» ідентифікується, як обєкт підвищеної небезпеки, безпечна ситуація таких обєктів потребує постійних витрат на забезпечення захисту людей та довкілля, утримання засобів ліквідаційної аварії у постійній готовності та технічно-належному стані, а забезпечення заходів цивільного захисту віднесено до обовязків субєкта господарювання, що зобовязує підприємство утримувати певну численність персоналу з виплатою заробітної плати, дотримуватися державних стандартів щодо забезпечення персоналу питною водою, належних санітарних умов праці та ін., - придбання зазначених послуг має відбуватися незалежно від того, чи виробляє підприємство нафтопродукти, чи тимчасово зупинилося з метою проведення ремонтних робіт, отже, - зазначені витрати можуть включатися до складу витрат, згідно п. п. 138.12.2 ПКУ, як інші витрати господарської діяльності, стосовно яких р.ІІІ ПКУ прямо не встановлює обмежень на віднесення до складу витрат;

- Постановою КМУ №808 від 28 грудня 2013 року ПрАТ «ЛИНІК» віднесено до обєктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку (обовязок щодо підтримки в належному стані кореспондує з іншими нормативними та локальними актами);

- виробнича діяльність передбачає під час експлуатації обладнання проведення обовязкових операцій навіть під час зупинки технологічного процесу, тобто, своєчасний ремонт обладнання та його технічна підтримка регламентується певними локальними нормативними актами, а також, обовязковими нормами, встановленими законодавством, та є фактично складовою функцій з експлуатації обладнання, при цьому, недотримання таких правил та приписів тягне за собою небезпеку руйнувань, пожеж, вибухів та як наслідок, - встановлену законодавством відповідальність, - для проведення періодичних капітальних та поточних ремонтів, реконструкцій та ін. підприємство закуповує товарно-матеріальні цінності в одному податковому періоді, а використовує їх і інших періодах, оскільки ремонт або ж реконструкція є довготривалим процесом, тощо, до того ж, ПрАТ «ЛИНІК» має власну теплоелектроцентраль, що виробляє парову та електричну енергію, та відповідно до законодавства, незалежно від вироблення нафтопродуктів, - зобовязане надавати послуги субабонентам, що потребує придбання сировини для підтримки виробничої діяльності ТЕЦ, відмова ж від надання зазначених послуг тягне за собою відповідальність за зловживання монопольним становищем, що, відповідно, зобовязує підприємство підтримувати технологічне обладнання в належному стані, для чого в холодний період, у т.ч. - в умовах зупинення виготовлення нафтопродуктів, на більшості установок використовуються теплоносії, тощо, при цьому, на період ремонту, пар використовується з метою здійснення технологічних процесів ремонту (пропарювання) технологічних трубопроводів та ємкостей, безпечне ж функціонування технологічного підприємства без енергоресурсів (води, газу, електричної енергії, тощо) є неможливим, отже, виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є протиправним;

- на постійній основі на ПрАТ «ЛИНІК» працюють очисні захисні споруди для зменшення негативного впливу на оточуюче природне середовище, робота цеху потребує придбання реагентів для стаціонарних та пересувних лабораторій, отже, виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є неправомірним;

- за технічними нормами та правилами, в постійній роботі підприємства перебуває азотна станція, що виробляє інертний газ (азот) для заповнення трубопроводів та ємкостей для попередження пожеж та вибухів, для проведення постійного моніторингу герметичності зазначених трубопроводів та ємкостей відбувається робота компресорної, що подає очищене та підготовлене повітря під тиском на прибори та прилади, для забезпечення постійної роботи якої задіяний персонал підприємства, котрому у виробничих цехах створюються належні побутові умови, здійснюється його щоденна доставка завдяки закупівлі транспортних послуг;

- крім того, ПрАТ «ЛИНІК» здійснюється реалізація металобрухту, незатребуваних ліквідів, здається в оренду майно та ін., тобто, ведеться господарська діяльність, передбачена установчими документами підприємства, яку останнє здатне здійснювати в умовах дефіциту сировини та електроенергії, що підтверджується даними, наведеними у таблиці витрат, сформованих до податкового періоду за червень 2017 року (лист №100000/ від 05 жовтня 2017 року) із зазначенням мети придбання ТМЦ (робіт, послуг, тощо), згідно яких останні призначаються для використання в ремонтних та відновлюючи роботах, для виконання робіт, повязаних із забезпеченням промислової та економічної безпеки, поточної господарської діяльності, тощо,а оскільки, відповідно до положень п.198.3 ст.198 ПКУ, - нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом звітного податкового періоду;

Таким чином, ПрАТ «ЛИНІК», має господарський обовязок вести господарську діяльність в межах приписів нормативних актів, регулюючих його діяльність, вимоги яких зобовязують нести постійні витрати на такі регламенті операції, котрі разом із капітальним ремонтом є фактично складовою функції експлуатації нафтопереробних підприємств, без чого неможлива безпека виробництва, обовязкові за своїм призначенням регламентні операції, поточний або капітальний ремонт технологічного обладнання, будівель, технологічних споруд, їх утримання в належному санітарному та технічному стані, витрати на щоденні регламентні роботи, витрати на підтримання безпеки виробництва, доставка на підприємство та забезпечення працівників необхідними умовами праці та господарські операції є складовою виробничого процесу з підтримки безпеки виробництва, підготовки до випуску та власне випуску нафтопродуктів, що, у своїй сукупності, свідчить про те, що придбання ТМЦ, з метою їх використання за вказаною метою, відбувається в межах господарської діяльності платника податку на додану вартість, відповідно, надає ПрАТ «ЛИНІК» право на отримання бюджетного відшкодування, а тому в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, що полягає у порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку та вчинюється у формі активних дій, що порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Окрім викладеного, у судовому засіданні, також не знайшла свого підтвердження і субєктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності, оскільки, складений відносно ОСОБА_1 протокол та доданий матеріал, не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували, що ОСОБА_1 в інкримінований останній період: діяла з умислом на порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, так як, відповідно до положень ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення вважається умисним, якщо особа, що його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свого діяння або бездіяльності, передбачала його шкідливі наслідки та бажала їх чи свідомо допускала настання цих наслідків; діяла необережно, а саме - передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (протиправна самовпевненість) або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати (протиправна недбалість) (ст.11 КУпАП).

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки, згідно положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки Луганським відділом податкового супроводження підприємств Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС не надано жодних доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а також, встановлювали б в діях останньої наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, в тому числі, і винність у його вчиненні, що до того ж - спростовується доказами, здобутими у судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду не має.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 247 ч.1 п.1, 163-1 ч.1, 284, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.М. Старікова