Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/182/18 Головуючий у 1-й інстанції Ярошенко А.Г.
Єдиний унікальний №333/6041/17 Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С., за участі захисника ОСОБА_2 - адвоката Левицької Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, 07 жовтня 2017 року о 03 год. 00 хв., ОСОБА_2 по вул.Космічна, 121-Б в м.Запоріжжя керував транспортним засобом Citroen C3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» та огляду у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу у його відсутності, він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, відеозапис, як доказ, який міститься в матеріалах судової справи, не підтверджує його алкогольного стану.

Крім того, огляд на стан сп'яніння проведений з порушенням вимог Інструкції.

Заслухавши захисника Левицьку Ю.В., яка повністю підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив постанову суду скасувати з тих підстав, що він не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, чим було порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Вирішуючи зазначені доводи апеляційної скарги апеляційний суд виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2017 року та 15.11.2017 року судом на адресу ОСОБА_2 були направлені судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 13.11.2017 року та 13.12.2017 року. Зазначені повістки були повернуті за закінченням терміну зберігання.

З огляду на зазначені обставини апеляційним судом ОСОБА_2 було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді від 28.12.2017 року.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені усі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. А тому права ОСОБА_2 були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

При цьому, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають необхідності обов'язкового скасування постанови судді через неповідомлення особи про місце та час розгляду справи.

Більш того, здійсненням перевірки законності постанови судді було встановлено, що зазначений факт висновків суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує.

Так, апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Висновки судді про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №217511 від 07.10.2017 року; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_2, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, в присутності свідків відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу /а.с.3/; направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп'яніння, в якому зазначено про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду в закладі охорони здоров'я.

Зазначені обставини повністю підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що 07.10.2017 року в їх присутності ОСОБА_2, у якого були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров'я /а.с.6-7/.

Крім того, провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення об'єктивно підтверджена даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено, що ОСОБА_2, якому поліцейськими були роз'яснені його права, перебував в стані алкогольного сп'яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я.

Дані, які зафіксовані на долученому до справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, відповідають встановленим у справі обставинам та об'єктивно їх підтверджують. Будь-яких підстав вважати цей доказ недопустимим апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп'яніння, від проходження якого відмовився ОСОБА_2, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

А тому суд обґрунтовано притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за наявності у нього ознак алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянта про те, що судом були допущені процесуальні порушення і не дотримані його права в сенсі того, що справа мала розглядатися за місцем проживання порушника є необґрунтованим з огляду на той факт, що відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Місцем скоєння правопорушення був район вул.Космічній, 121-б, у м.Запоріжжя, яке територіально підсудне Комунарському районному суду м.Запоріжжя. Положення ч.2 ст.276 КУпАП, лише передбачає можливість розгляду справ вказаної категорії за місцем проживання порушників чи за місцем реєстрації транспортного засобу, але не зобов'язує до цього.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить у собі доводів, які б спростовували зазначені висновки суду. Не було наведено таких доводів і під час апеляційного розгляду.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар