Провадження № 3/127/8437/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: м. Вінниця 1-й пров. ОСОБА_2 8, за ч. 1 ст. 130, ч.2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 22.12.2017 року о 23 год. 45 хв. в м. Вінниця по вул. А.Янгеля 48, керуючи автомобілем марки «Mеrcedes С200» н.з. РSZ26YS, з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Крім того, водій ОСОБА_1 01.01.2018 року о 02 год. 20 хв. в м.Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, керуючи автомобілем марки «Mеrcedes С200» н.з. РSZ26YS, з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога, що відображено у висновку №003 від 01.01.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав та суду пояснив, що він дійсно в ці дні керував автомобілем, проте в медичному закладі аналіз сечі здати не міг.

Захисник правопорушника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зважаючи на відсутність підстав. В діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, оскільки не доводиться матеріалами справи.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський роти №4 БУПП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 суду пояснив, що він 22.12.2017 року під час несення служби по ОГП на автопатрулі в складі з лейтенантом поліції ОСОБА_6 та близько 23:45 год. по вул.. Янгеля помітили автомобіль «Mеrcedes С200», який рухався дуже повільно. За допомогою спец сигналів транспортний засіб зупинили, щоб зясувати чи все у водія добре, та при спілкуванні з водієм помітили у нього ознаки наркотичного спяніння, а саме порушення мови, зіниці очей не реагували на світло, порушено координацію рухів, а тому водію запропоновано було пройти огляд на стан спяніння в КЗ «ВОНД «Соціотерапія», проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків. Відеозапис з нагрудних камер цієї події здійснювався, проте у нього запису немає, він зберігається в архівах інформаційного відділу технологій.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що він працює лікарем-наркологом в КП «ВОНД «Соціотерапія» та 01.01.2018 року намагався відібрати зразки аналізів для обстеження особи на стан наркотичного спяніння. Особа підозрювалась у тому, що вона перебуває в стані алкогольного та наркотичного спяніння. Щоб це зясувати необхідно було здати аналіз сечі. Разом з тим, особа не здавала такий аналіз. У ОСОБА_1 на той момент були розширені зіниці очей, які не реагували на світло, тремтіння пальців рук, млява мова, порушено координацію рухів.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, п. 2.5. Правил дорожнього руху, вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння та за ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, особою, яка повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина правопорушника також доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №148323 від 23.12.2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №123746 від 01.01.2018 року, висновком медичного огляду №003 від 01.01.2018 року, письмовими поясненнями свідків, рапортами працівників поліції.

Суд критично розцінює пояснення ОСОБА_1, заперечень його захисника щодо обставин справи, вважаючи їх лише способом захисту спрямованим на намагання правопорушника уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються поясненнями допитаного в судовому засіданні як свідка інспектора поліції ОСОБА_5 та лікаря-нарколога ОСОБА_7 у сукупності з іншими матеріалами справи. Також, суд звертає увагу, що будь-яких інших належних доказів перебування у тверезому стані ОСОБА_1 під час подій суду не надано. Одночасно, проходження за законною вимогою поліцейського огляду відповідно до встановленого порядку на стан спяніння особою, яка керує транспортними засобами, є обовязковим, а відмова особи від проходження такого огляду, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаними правопорушеннями не заподіяно майнової шкоди.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи норми ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 7, 33, 36, ст. 130, 251, 252, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 1200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя