АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/771/2018 Постанова винесена суддею Рудик І.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_2, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Севастополь АР Крим, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні сина, 2009 р.н., працюючого в ТОВ «Ейр експрес», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 27 жовтня 2017 року об 11 год. 35 хв. по вул. Кільцева дорога в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Citroen-Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не зреагував на зміну дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2, та автомобілем «Iveco», державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4., подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та упередженою, прийнятою із порушенням норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом було допущено спрощений підхід до розгляду справи, внаслідок чого постанова суду винесена з порушенням вимог ст.ст. 251, 252, п. 2-5 ч. 1 ст. 278, ч. 2 ст. 279, ст. 280 КУпАП та не відповідає об'єктивним обставинам справи і наявним доказам.

Зокрема зазначає, що працівниками поліції на місці пригоди було складено протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за порушення п. 10.4 ПДР та відносно ОСОБА_2 за порушення п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР.

Між тим, відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2017 року, яка набрала законної сили, справу відносно ОСОБА_3 було закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, під час розгляду якої судом були допитані обидва учасники ДТП та дослідженні докази по справі. При цьому судом було враховане об'єктивне місце зіткнення, відповідно слідової картини, зображеній на схемі ДТП (уламки молдінгу автомобіля «Сітроєн»), характер руху автомобіля «Сітроєн» під керуванням ОСОБА_2 - з права наліво по відношенню до автомобіля «Тойота», на що вказував зафіксований поліцією факт зіткнення із автомобілем «Тойота» лівим переднім кутом, а потім зіткнення з платформою евакуатора, який знаходився попереду та зліва автомобіля «Тойота». Крім того, на це вказував характер пошкоджень автомобілів та фотознімки з місця пригоди, на яких чітко видно, що саме ОСОБА_2, намагаючись випередити по одній і тій же смузі руху автомобіль під керуванням ОСОБА_3, скоїв з ним зіткнення.

Проте, незважаючи на наявні докази вини водія ОСОБА_2 та встановлені судом факти, постановою судді справу відносно ОСОБА_2 було закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, приймаючи таке рішення, суддею були проігноровані наявні докази, не наведено жодного обґрунтування щодо неприйняття та відхилення усієї сукупності доказів, як зібраних поліцією, так і наданих представником ОСОБА_3, а також жодним чином не обґрунтовано відхилення доказу у виді постанови того ж самого суду, яка набрала законної сили, з приводу тих же самих фактів.

Таким чином, на думку апелянта, прийняття судом рішення, яке суперечить раніше прийнятому рішенню того ж самого суду і по тих же самих фактах, суперечить принципам правосуддя та логіці.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4. на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи справу по суті та дійшовши висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху та скоєння ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя послався на матеріали справи та пояснення ОСОБА_2 в суді.

При цьому, надавши перевагу саме цим доказам, суд залишив не спростованими та належним чином неоціненими пояснення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3

За таких обставин, прийняте суддею рішення по даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме - 27 жовтня 2017 року об 11 год. 15 хв. по вул. Кільцева дорога, 1-в в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Citroen-Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не зреагував на зміну дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2, та автомобілем «Iveco», державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди та поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди, що містяться в матеріалах справи.

Так, з наявних в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2, наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, які він підтвердив і в суді першої та апеляційної інстанцій, вбачається, що він рухався по вул. Окружній в сторону Одеської площі у правій смузі руху зі швидкістю 70 км/год, в якій могли рухатися паралельно два автомобіля, і зліва від нього рухався автомобіль «Тойота», який, без ввімкнення сигналів повороту, почав перелаштовуватись праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення. При цьому він отримав удар в ліві дверцята, аж до заднього крила, від удару його розвернуло вліво і він зіткнувся передньою лівою частиною свого автомобіля із задньою правою частиною евакуатора, а так як було слизько, його автомобіль понесло вправо і він зіткнувся з деревом.

Також зазначив, що ліва блок-фара і ліве переднє крило «Сітроєна» мають характерний жовтий відтінок і такого ж кольору бічна балка евакуатора, а форма ушкодження лівого крила його автомобіля повністю співпадає з формою бічної балки евакуатора, що однозначно вказує на місце зіткнення між автомобілями «Сітроєн» та «Івеко». При цьому, на лівих дверях «Сітроєна» також видно вм'ятину на межі між білим і синім кольором, а також повністю відсутній декоративний молдинг цих дверей, що вказує на точку удару автомобіля «Тойота» в «Сітроєн». Тобто первинне зіткнення відбулося між «Тойота» та «Сітроєн» в районі лівих дверей «Сітроєна», внаслідок чого і сталося подальше зіткнення автомобіля «Сітроєн» і «Івеко» з ушкодженням лівого крила автомобіля «Сітроєн».

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_2 щодо його невинуватості у дорожньо-транспортній пригоді спростовуються поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення та пошкоджень, які вони отримали в результаті цього, а також наявними в матеріалах справи на підтвердження цих обставин фотознімками.

Так, за поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, він, керуючи автомобілем «Тойота», рухався по Кільцевій дорозі в напрямку житлового масиву «Теремки», і так як йому потрібно було повертати праворуч до магазину «Метро», він заздалегідь зайняв крайню праву смугу, увімкнув покажчик повороту та рухався прямо посередині цієї полоси з безпечним інтервалом до бордюру та суміжної полоси, наближаючись до повороту. Коли він наблизився до повороту, максимально зменшив швидкість та збирався здійснити поворот, але фактично його ще не виконував, тобто рухався ще прямо, з правого боку позаду від нього раптово виїхав автомобіль «Сітроєн», водій якого вирішив його випередити та одночасно перестроїтися вліво перед його автомобілем, внаслідок чого автомобіль «Сітроєн» переднім лівим кутом здійснив зіткнення з переднім правим кутом його автомобіля, а потім зіткнувся з евакуатором.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об'єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, правильність якої не оспорювалася учасниками пригоди при її складанні, та в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів зі слів кожного водія, їх розташування після зіткнення, відірваного молдінгу з лівих передніх дверей автомобіля «Сітроєн», а також пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Так, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди видно, що після зіткнення в автомобілі «Сітроєн» пошкоджено: з переду бампер, капот, праве та ліве крило, лобове скло, праве та ліве колесо, праві та ліві двері, права та ліва фара, решітка радіатора, правий лонжерон, радіатор, радіатор кондиціонеру, лівий та правий пороги, а також заднє ліве крило, задній бампер з лівого боку вирвані полуосі, витік рідини, а в автомобілі «Тойота» - праве переднє крило, правий передній бампер, правий передній підкрилок, подряпини правої передньої фари, правого переднього диску, тобто ці дані свідчать про контактування в момент зіткнення передньої лівої частини автомобіля «Сітроєн» із правою передньою частиною автомобіля «Тойота».

При цьому зі схеми ДТП видно, що проїзна частина, де сталося ДТП, має три смуги для руху в одному напрямку, ширина крайньої лівої та середньої смуги по 3,7 м, а крайньої правої смуги - 6,3 м, і після зіткнення автомобілі «Тойота» та «Івеко» розташовуються у крайній правій смузі, при цьому автомобіль «Тойота» знаходиться ближче до бордюру, на рівні з'їзду вправо до магазину «Метро», і відстань від правого переднього його колеса до правого краю проїзної частини складає 0,3 м, а до правого заднього - 0,4 м; автомобіль «Івеко» розташовується на значній відстані попереду та лівіше автомобіля «Тойота», а ближче до суцільної лінії дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки одного напрямку, і відстань від правого переднього та заднього його коліс до правого краю проїзної частини складає по 3,15 м, в той час, як автомобіль «Сітроєн» знаходиться поза межами проїзної частини між автомобілями «Тойота» та «Івеко».

Також зі схеми слідує, що найбільш достовірним є місце зіткнення автомобілів &quзі;Сітроєн&q?ує; та &q?бі;Тойота&q?ір; зафіксоване зі слів водія ОСОБА_3, оскільки воно максимально наближене до місця знаходження уламку молдінгу, відірваного з лівих дверей автомобіля «Сітроєн», і це місце вказує на те, що зіткнення між даними автомобілями відбулося на рівні початку відгалуження дороги вправо та під час здійснення автомобілем «Сітроєн» маневру перестроювання вліво, про що свідчить і розташування, зафіксованого на схемі ДТП, уламку молдінгу, відірваного з лівих передніх дверей автомобіля «Сітроєн».

Водночас пошкодження правого переднього кута автомобіля «Тойота» із нашаруванням краски синього кольору від автомобіля «Сітроєн» вказують, що контакт відбувся передніми кутовими частинами автомобілів, оскільки синій колір наявний на автомобілі «Сітроєн» лише у передній частині, а інші пошкодження у нього утворилися від зіткнення з евакуатором.

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи фотографіями, на яких зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення та їх пошкодження.

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і в залежності від них повинен дотримувати безпечної дистанції.

Твердження ж ОСОБА_2 про те, що він рухався в своїй смузі прямо, не змінюючи напрямок руху, та те, що саме водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_3, рухаючись від нього ліворуч почав різко перестроюватись праворуч, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що за таких обставин є неможливим, як те розташування автомобілів після зіткнення, що відображено в схемі ДТП, так і утворення тих пошкоджень, що зафіксовані в автомобілі «Тойота» в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2017 року, яка ОСОБА_2 в апеляційній інстанції не оскаржувалась та набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу цього правопорушення. Отже, відповідність дій водія ОСОБА_3 Правилам дорожнього руху України під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 жовтня 2017 року за його участю та участю водія ОСОБА_2 була предметом судового провадження в іншому провадженні та рішенням суду встановлено дотримання водієм ОСОБА_3 в дорожній ситуації, яка сталася, таких правил.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю відповідають фактичним обставинам цієї події і свідчать про те, що між порушенням ОСОБА_2 п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та пошкодженням транспортних засобів є прямий причинний зв'язок і його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться проаналізованими вище доказами.

Таким чином, вважаю доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд, у відповідності до положень ст. 294 КУпАП, постановляє нову постанову, якою визнає винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 27.10.2017 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені в ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв'язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4. задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.