Справа №: 146/160/18
П О С Т А Н О В А

27 березня 2018 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. за участю прокурора Гаврилюка В.В., розглянув матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судді у відставці, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

До Тульчинського районного суду надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що ОСОБА_1, будучи суддею у відставці Томашпільського районного суду Вінницької області, являючись субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, визначеним п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в порушення вимог ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, не повідомив у десятиденний строк (з 01.10.2016 по 10.10.2016), Національне агентство з питань запобігання корупції шляхом подання Е-декларації «Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані» до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після одноразового отримання грошових коштів в сумі 75421,80 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 01.01.2016, та є суттєвою зміною у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією і передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визнав, пояснив, що згідно із постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 його звільнено з посади судді Томашпільського районного суду Вінницької області у зв"язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до наказу голови даного суду від 15.09.2016 №68-о/с його виключено зі штату суддів Томашпільського районного суду Вінницької області з 15.09.2016. Згідно даного наказу наказано також відділу планово-фінансової діяльності провести оплату грошової компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку за період роботи з 28.05.2011 по 28.05.2012 терміном 15 календарних днів; невикористану щорічну основну відпустку терміном 42 календарних днів за період роботи з 28.05.2014 по 28.05.2015 та невикористану додаткову відпустку терміном 15 календарних днів за період роботи з 28.05.2014 по 28.05.2015; невикористану додаткову оплачувану відпустку терміном 15 календарних днів за період роботи з 28.05.2015 по 28.05.2016; невикористану щорічну основну відпустку терміном 13 календарних днів за період роботи з 28.05.2016 по 15.09.2016 та невикористану додаткову відпустку терміном 5 календарних днів за період роботи з 28.05.2016 по 15.09.2016.

15.09.2016 він отримав електронною поштою з бухгалтерії ТУ ДСА України у Вінницькій області файл із текстовим документом про нараховані та отримані за місцем роботи доходи за період з 01.01.2016 по день звільнення 15.09.2016. При цьому згідно надісланого 15.09.2016 ТУ ДСА України у Вінницькій області на електрону пошту Томашпільського районного суду розрахункового листа за 2016 рік виданого на його імя при звільненні його з посади до виплати було нараховано, але не виплачено 95952,52 грн., з яких 86066,1 грн. компенсації за невикористані відпустки за періоди: з 28.05.2011 по 28.05.2012; з 28.05.2014 по 28.05.2015; з 28.05.2015 по 28.05.2016; з 28.05.2016 по 15.09.2016. Всього його дохід за період роботи з 01.01.2016 по 15.09.2016 у вищезазначеному розрахунковому листі був вказаний-у сумі 314255,8 грн. Він був зобовязаний в строк не пізніше дня звільнення, тобто 15.09.2016 подати Е-декларацію типу «перед звільненням» за період з 01.01.2016 по 15.09.2016, а також щорічну Е-декларацію за 2016 рік в строк до 01.04.2017. При заповненні Е-декларацій керувався положеннями ст. 46 Закону №1022-VIII від 15.03.2016, розясненнями НАЗК відповідно до яких декларуванню підлягає сума доходів без відрахування податків (нарахована), а не виплачена, як про це зазначено у протоколі про №30 від 30.01.2018 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією. Вищезазначені декларації ним було подано: перша - 15.09.2016, друга - 20.02.2017, що стверджується наданим НАЗК на запит УЗЕ у Вінницькій області Департаменту захисту економіки НПУ повідомленням з додатком до нього про реєстрацію його в ІТР Реєстрі із зазначенням послідовності його дій, а саме дати, часу, ір-адреса та тривалості сесій. При цьому, у декларації перед звільненням від 15.09.2016 у розділі 11 ним була задекларована сума отриманого доходу у виді заробітної плати за місцем роботи у сумі 314256 грн., як про це зазначалося у вищевказаному розрахунковому листі за 2016 рік на його імя виданим ТУ ДСА у Вінницькій області 15.09.2016. Однак, 16.09.2016, а згодом 19.09.2016 ТУ ДСА у Вінницькій області на адресу Томашпільського районного суду було надіслано уточнюючі розрахункові листи за 2016 на його імя, згідно яких йому було нараховано за період з 01.01.2016 по 15.09.2016 року заробітної плати у сумі 3121354 грн., з яких 93164,4 грн. компенсації за невикористані відпустки. З довідки ТУ ДСА у Вінницькій області від 02.02.2018 №04-28/315 вбачається, що йому і у вересні 2016 року була нарахована суддівська винагорода та компенсація за невикористану відпустку в сумі 103578,04 грн, які були перераховані 14.09.2016 в сумі 7958,52грн. та 29.09.2016-в сумі 75421,80 грн. Так, як ТУ ДСА у Вінницькій області при видачі йому 15.09.2016 розрахункового листа за 2016 рік була допущена помилка, то ним відповідно до положень ч. 4 ст. 45 Закону №1022-VIII від 15.03.2016 після отримання дозволу НАЗК 23.11.2016 була подана уточнена декларація типу «перед звільненням». При цьому, в усіх вищевказаних деклараціях ним задекларована вся сума нарахованої йому і суддівської винагороди за період з 01.01.2016 по 15.09.2016, в тому числі й компенсація за невикористані відпустки. Вважає, що не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки повідомлення про суттєві зміни у майновому стані фактично було подано завчасно і повторно. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, просив суд визнати його винуватим у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог КУпАП України, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Суди мають також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язаних з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП України, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно із рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно матеріалів адміністративної справи, встановлено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 09.09.2016 № 1515-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади судді Томашпільського районного суду Вінницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 26).

Відповідно до наказу голови Томашпільського районного суду Вінницької області від 15.09.2016 №68-о/с ОСОБА_1 виключено зі штату суддів Томашпільського районного суду із 15.09.2016 (а.с. 27).

Згідно з наявним у справі розрахунковим листом за 2016 рік, виданим ТУ ДСА у Вінницькій області, ОСОБА_1 нараховано, але не виплачено 95952,52 грн., з яких 86066,1 грн. компенсації за невикористані відпустки за періоди: з 28.05.2011 по 28.05.2012; з 28.05.2014 по 28.05.2015; з 28.05.2015 по 28.05.2016; з 28.05.2016 по 15.09.2016. Всього його дохід за період роботи з 01.01.2016 по 15.09.2016 у вищезазначеному розрахунковому листі був вказаний-у сумі 314255,8 грн.

Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (в діючій на момент виникнення спірних правовідносин редакції закону №1022-VIII від 15.03.2016 - далі Закон №1022-VIII від 15.03.2016), рішень НАЗК №2 від 10.06.2016 зареєстрованого в МЮ України 15.07.2016 за №958/290888 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», №3 від 10.06.2016 зареєстрованого в МЮ України 15.07.2016 за №960/29090 «Форма декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 був зобовязаний в строк не пізніше дня звільнення, тобто 15.09.2016 подати Е-декларацію типу «перед звільненням» за період з 01.01.2016 по 15.09.2016, а також щорічну Е-декларацію за 2016 рік в строк до 01.04.2017.

Вищезазначені декларації ОСОБА_1 подав: першу - 15.09.2016, другу - 20.02.2017, що стверджується наданим НАЗК на запит УЗЕ у Вінницькій області Департаменту захисту економіки НПУ повідомленням з додатком до нього про реєстрацію ОСОБА_1 в ІТР Реєстрі із зазначенням послідовності дій останнього, а саме дати, часу, ір-адреса та тривалості сесій.

При цьому, у декларації перед звільненням від 15.09.2016 у розділі 11 ОСОБА_1 було задекларована сума отриманого доходу у виді заробітної плати за місцем роботи.

19.09.2016 ТУ ДСА у Вінницькій області на адресу Томашпільського районного суду було надіслано уточнюючі розрахункові листи за 2016 на імя ОСОБА_1, згідно яких йому було нараховано за період з 01.01.2016 по 15.09.2016 року заробітної плати у сумі 3121354 грн., з яких 93164,4 грн. компенсації за невикористані відпустки.

При цьому, згідно довідки ТУ ДСА України у Вінницькій області № 04-28/315 від 2.02.2018 судді у відставці ОСОБА_1, нарахована суддівська винагорода та компенсація за невикористану відпустку в сумі 103578,04 грн., в тому числі: компенсація за період з 28.05.2011 по 28.05.2012 - 15 календарні дні в сумі 13309,20 грн.; компенсація за період з 28.05.2014 по 28.05.2015 - 42 календарних дні в сумі 37265,76 грн.; компенсація за період з 28.05.2014 по 28.05.2015 15 календарних днів в сумі 13309,20 грн.; з 28.05.2015 по 28.05.2016 - 15 календарні дні в сумі 13309,20 грн.; компенсація за період з 28.05.2016 по 15.09.2016 - 13 календарних дні в сумі 11534,64 грн.; компенсація за період з 28.05.2016 по 15.09.2016 5 календарних днів в сумі 4436,40 грн. та зазначені кошти перераховані 14.09.2016 в сумі 7958,52 грн. та 29.09.2016 в сумі 75421,80 грн. (а.с. 67).

Шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 повідомив про свої доходи Національне агентство з питань запобігання корупції, подавши, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК Е-декларацію "перед звільненням" за період із 01.01.2016 по день звільнення 15.09.2016 включно, де зазначив у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» нараховану заробітну плату за період із 01.01.2016 по день звільнення 15.09.2016 у сумі 321881,00 грн.

Згідно довідки ТУ ДСА у Вінницькій області від 02.02.2018 №04-28/315 вбачається, що ОСОБА_1 у вересні 2016 року була нарахована суддівська винагорода та компенсація за невикористану відпустку в сумі 103578,04 грн., які були перераховані 14.09.2016 в сумі 7958,52 грн. та 29.09.2016-в сумі 75421,80 грн.

Так, як ТУ ДСА у Вінницькій області при видачі ОСОБА_1 15.09.2016 розрахункового листа за 2016 рік була допущена помилка, то ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 4 ст. 45 Закону №1022-VIII від 15.03.2016 після отримання дозволу НАЗК 23.11.2016 ( а.с. 66) була подана уточнена декларація типу «перед звільненням» в строк який йому було надано.

При цьому, в усіх вищевказаних деклараціях ОСОБА_1 задекларована вся сума нарахованої йому суддівської винагороди за період з 01.01.2016 по 15.09.2016, в тому числі й компенсація за невикористані відпустки.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції закону №1022-VIII від 05.10.2016), встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані, визначаються Національним агентством. Відповідно до частини 2 цієї ж статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції закону №1774-VIII від 06.12.2016), згідно Прикінцевих та перехідних положень цей Закон набрав чинності з 01.01.2017, встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №961/29091, відповідно до якої під суттєвою зміною у майновому стані суб'єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 мінімальних заробітних плат, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Дохід, який був нарахований, але не сплачений (не отриманий), не повідомляється. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий суб'єкт декларування подає відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно протоколу № 30 про адміністративне правопорушення від 30.01.2018, повязане з корупцією, ОСОБА_1 отримано одноразово грошові кошти в сумі 75421,80 грн., що становить 54,73 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 01.01.2016.

Відповідно ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Тобто, згідно законодавства, чинного у 2016 році, сума отриманих одноразово грошових

коштів у 2016 році має визначатися з суми, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01.01.2016, про що зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Відповідно до частин 1, 2 Конституції України: закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи; ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Даною статтею, також, визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З врахуванням положень ст. 1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При дослідженні матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Зокрема, повідомлення в порядку ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст. 52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування виключають наявність вини у формі умислу в учиненні зазначених дій, а відтак і наявності суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Окрім того, зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, і унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень.

Таким чином, з аналізу норм ст. 7, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, п. п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 6 ст. 126 Конституції України, ст. 119 Закону України №1402 «Про судоустрій та статус суддів» і в розумінні цих норм права вбачається, що ОСОБА_1 не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки з 15.09.2016 він звільнений з посади судді Томашпільського районного суду Вінницької області і фактичного з того часу не є субєктом декларування.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя