П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/788/18

Провадження №3/377/229/18

29 листопада 2018 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ахутіної А.А., прокурора Сосюри О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, майстер дільниці адміністративно-господарського центру, ДП УЗФО «Чорнобильська АЕС», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, будучи майстром дільниці адміністративно-господарського центру, ДП УЗФО «Чорнобильська АЕС», та будучи, посадовою особою юридичної особи публічного права, являючись суб`єктом відповідальності відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, без поважних причин, маючи всі необхідні можливості, несвоєчасно, а саме лише 05.04.2018 року подав щорічну декларацію за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав та погодився з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, проте зазначив, що факт несвоєчасного подання ним декларації виявлено у квітні 2018 року, а тому пройшов строк притягнення його до адміністративної відповідальності липні 2018 року і тому просив закрити провадження у справі у звязку з закінченням строків.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1

вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, 14.05.2010 року, відповідно до наказу № 11ос, ОСОБА_1 прийнято дезактиваторщиком третього розряду до адміністративно-господарського цеху державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС».

Згідно з наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 23.06.2011 № 643 із складу ДСП «Чорнобильська АЕС» з 11.01.2012 року виділено Управління забезпечення функціонування об»єктів та створено ДП «Управління забезпечення функціонування об»єктів Чорнобильської АЕС» у зв»язку з чим ОСОБА_1 переведено до вказаного підприємства.

Відповідно до наказу №72 ос від 22.10.2015року по ДП «УЗФО Чорнобильської АЕС», ОСОБА_1, переведено на нове місце роботи на посаду майстра дільниці 3-ї групи із зазначенням категорії персоналу «керівники».

Відповідно до посадової інструкції затвердженої 16.07.2012року ОСОБА_1, наділений адміністративно-розпорядчими функціями та відповідно до наказу № 384 від 20.12.2017року ознайомлений з виконанням вимог антикорупційного законодавства.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, передбачено подачу декларацій посадовими особами юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункту 1 частини 1 цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

У відповідності до абзацу 14 ч.1 ст.1 Закону суб»єкти декларування особи, зазначені у п.1, пп.«а» і пп.«в» п.2, п.4 і п.5 ч.1 ст.3 цього Закону, інші особи, які зобов»язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Зазначені докази підтверджують, що ОСОБА_1 будучи майстром дільниці 3-ї групи, АГЦ, є суб»єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб»єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов»язаних з корупцією.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами. Зокрема, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, № 455 від 25.10.2018 року, яким встановлено факт вчинення порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, роздрукованою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції відомістю про час подання декларації, письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП за ознаками несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Причин, які б свідчили про поважність несвоєчасного неподання ОСОБА_1 декларації за 2017 рік під час розгляду справи не встановлено. З урахуванням наведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю.

Разом з тим відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зазначене правопорушення слід вважати виявленим 11 квітня 2018 року, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи згідно з повідомленням від 15.11.2018 №01-19/1161 Державне підприємство «Управління забезпечення функціонування об»єктів Чорнобильської АЕС» повідомило Національне агентство з питань запобігання корупції про встановлення факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме щорічної за 2017 рік ОСОБА_1 11.04.2018 року.

Крім цього відповідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя, 20.08.2018 року вони повідомили Управління захисту економіки в Київській області, що ними встановлено, що ОСОБА_1, несвоєчасно подано декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, із квітня 2018 року, коли Національному агентству з питань запобігання корупції стало відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, і почалося здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, почався перебіг строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, доводи викладені у рапорті оперуповноваженого МРВ №3 про те, моментом виявлення в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є день складення рапорту та протоколу про адміністративне правопорушення, від 25.10.2018 року, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, із закриттям провадження у справі, у звязку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.

При цьому, хоча нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі, вважаю, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов'язковим і для цього виду постанов.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за

наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Зважаючи на зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, вважаю, що закриття справи у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що указує на можливість визнання вини.

Керуючись ст. ст. 279, 280, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко