Справа № 225/7338/18
Провадження № 3/225/1706/2018
05 грудня 2018 року м. Торецьк
Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Нємиш Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв-л. Керамік, 4/1, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв-л. Керамік, 16/7, РНОКПП НОМЕР_1,
за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1, який раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП, 02.12.2018 року о 20-30 годині був відсутній за місцем мешкання без поважних причин, чим порушив п.2 обмежень, встановлених йому адміністративним наглядом, відповідно до ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 12.01.2018 року.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро кається.
Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 187 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлений такий нагляд і, якщо такі дії вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 та рапортом працівника Торецького відділення поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, порушив правила адміністративного нагляду.
Сам ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях та поясненнях суду не заперечує факт порушення правил адміністративного нагляду, які вчинив повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Так, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 12.01.2018 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільненого з місць позбавлення волі, встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням обмежень адміністративного нагляду.
Відповідно до п. 2 цієї ухвали ОСОБА_1 було заборонено протягом року залишати житло за обраним місцем проживання з 19 год. 00 хв. вечора до 03 год. 00 хв. ранку.
Згідно постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 17.04.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави.
Оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, вчинив порушення правил адміністративного нагляду, яке полягає в залишенні житла за обраним місцем проживання в заборонений час, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, приходжу до висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При визначені виду та міри покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_1, а саме вину визнає повністю, не працює, неодружений, дітей або інших осіб на утриманні не має, протягом року неодноразово піддавався адміністративному стягненню.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у виді адміністративного арешту в межах, передбачених відповідною статтею КУпАП, так як саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових правопорушень.
При цьому зазначаю, що відповідно до статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.
У справі «Швидка проти України» у рішенні від 30 жовтня 2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у зв'язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.
Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.
Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 187 ст. ст. 276-280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
ОСОБА_1 визнати винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити покарання у виді адміністративного арешту строком на 5 (пять) діб.
Строк арешту обчислювати з моменту затримання.
Постанова підлягає виконанню після вступу її в законну силу.

Виконання постанови покласти на Торецьке відділення поліції Бахмутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя: