Справа № 214/2956/18
3/214/1267/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ТОВ «Північтранс» водієм, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 серії БР №075643, 05.05.2018 о 09-25 годин в районі зупинки громадського транспорту «ОСОБА_2 Ріг-Головний» в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом А0483 РУТА д.н.з. НОМЕР_1, що використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі №307 («Станція ОСОБА_2 Ріг-Головний» - «Ювілейна»), який мав технічні несправності, а саме відсутні підголівники на передньому пасажирському сидінні та кількість місць для сидіння не відповідає запису в реєстраційному документі, чим порушив вимоги п.п.5.1, 6.1 ДСТУ 3649-2010 та п.31.1 Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинене повторно протягом року. За вказані дії передбачена відповідальність ч.4 ст.121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував обставини його вчинення, викладені в протоколі. Суду пояснив, що 05.05.2018 о 09-25 годин він знаходився у автобусі, водієм якого є, неподалік зупинки громадського транспорту ст. Кривий Ріг-Головний та не рухався, оскільки під час самостійного огляду салону автобусу о 08-00 годин встановив, що не може керувати транспортним засобом через пошкодження пасажирського сидіння та підголівників на ньому. Після чого, він демонтував несправні частини та передав механікові на ремонт, повідомивши, що рух здійснювати не буде, доки демонтовані частини не полагодять та не встановлять на місце. Йому було сказано, що час ремонту займе близько 2-2,5 годин, тому він залишився в автобусі чекати відремонтовані частини. О 09-25 годин до автомобіля підійшли працівники поліції та повідомили, що будуть проводити його огляд, в ході якого він надав документи, що підтверджували факт виїзду 05.05.2018 з гаражу на справному транспортному засобі. На його пояснення з приводу того, що він не керував транспортним засобом на момент огляду, поліцейські не реагували та пояснили, що всі докази він зможе надати в суді. За вказаних обставин ОСОБА_3, просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.278 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно зясовує обставини справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом обєктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Обєктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, передбачає необхідність обовязкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частинами першою-третьої цієї статті.

Зазначена норма є бланкетною, тобто вимагає посилання на конкретні нормативно-правові акти, якими встановлено певні правила експлуатації, переобладнання тощо, а також визначені стандарти, норми і правила.

Ч.2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 вказаних кваліфікуючих ознак складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП й, відповідно, про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, 23.11.2017 він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, але до матеріалів справи не додана належним чином завірена копія зазначеної постанови (а.с.1).

При цьому, відповідно до вимог п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, повторність правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили. Відсутність належним чином засвідченої копії постанови про накладання адміністративного стягнення в матеріалах справи, не дозволяє в свою чергу встановити в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Отже, в матеріалах справи відсутні відомості про повторність вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП, хоча обовязок по збиранню доказів, відповідно до ст.ст.251, 254 КУпАП, покладено на особу, яка уповноважена складати протокол.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3 йому в провину ставиться, зокрема, та обставина, що кількість місць для сидіння а автомобілі під його керуванням не відповідає запису в реєстраційному документі, але будь-яких доказів в підтвердження вказаного факту працівниками поліції до справи не долучено.

При цьому, суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, висвітлену у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року відповідно до якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Окрім того, при вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги його пояснення, відповідно до яких під час складання щодо нього протоколу, він не керував транспортним засобом, а лише знаходився в салоні автомобіля та чекав ремонту демонтованих деталей, що, з огляду на зміст п.1.10 ПДР України та ч.4 ст.121 КУпАП, унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності, як водія транспортного засобу. Жодних доказів в спростування зазначених обставин, працівниками поліції до суду не надано.

Всі зазначені вище порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про недоведеність вини ОСОБА_3 та унеможливлюють притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, суду не надані.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку складання протоколу має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ч.4 ст.121, ст. 245, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.