Справа № 486/1382/17 17.04.2018 17.04.2018 17.04.2018
Номер провадження: 33/784/80/18
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, щодо якої провадження у справі

закрито ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

прокурора Кременцова А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, щодо якої провадження закрито ОСОБА_1 на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2018 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, пенсіонерки, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

- якою, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення № 44-03/129 від 13.11.2017 року, ОСОБА_1, будучи начальником Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» та відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія даного Закону, не повідомила Уповноважений орган управління закладом про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги, встановлені ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції.

Так, згідно із п. 1.2 Статуту Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 11.06.2012 р. № 88-о в редакції чинній станом на 30.11.2016 р., Уповноваженим органом управління закладом є Міністерство охорони здоров'я України.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 24.10.2014 р. № 148-о «Про переукладення контракту з ОСОБА_1» у зв'язку із закінченням строку дії контракту між Міністерством охорони здоров'я України та ОСОБА_1 від 15 жовтня 2013 року № 730, продовжено дію трудового договору з ОСОБА_1 на посаді начальника Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» на умовах нового контракту від 24.10.2014 р. № 803 (припинення дії зазначеного контракту відбулось 28.02.2017 р. на підставі розпорядження Южноукраїнського міського голови від 28.02.2017 № 46-р). Відповідно до п. 6.3.11 Статуту Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» начальник закладу, в тому числі встановлює працівникам розміри премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором та законодавством. Наказами начальника Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» ОСОБА_1 № 208/01-01 від 01.12.2016 та № 224/01-01 від 16.12.2016 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2» було премійовано, у тому числі близьких осіб ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є її дочкою та зятем і, які відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є близькими особами останній. Зазначені обставини підтверджуються розрахунковими листами за грудень 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до листа Міністерства охорони здоров'я України від 22.09.2017 № 09-03/378/25304 повідомлень в порядку статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» про наявність конфлікту інтересів, обумовленого сімейними стосунками, від ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України не надходило.

Разом з цим, згідно із інформацією, що міститься у вказаному листі встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.2015р. № 1222-р передано цілісний майновий комплекс Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» у власність територіальної громади м. Южноукраїнськ (Миколаївська область).

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 30.11.2016 № 280 затверджено акти приймання-передачі цілісного майнового комплексу Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» в комунальну власність територіальної громади міста Южноукраїнська.

З листа виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18.10.2017 № 21/02-34/3285 вбачається, що рішенням Южноукраїнської міської ради від 01.12.2016 № 427 «Про прийняття до комунальної власності цілісного майнового комплексу державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» та затвердження Статуту у новій редакції» прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Южноукраїнська цілісний майновий комплекс державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України», а також затверджено статут державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» у новій редакції, згідно з яким, Уповноваженим органом управління закладу є Южноукраїнська міська рада.

Відповідно до листа виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18.10.2017 № 21/02-34/3285 повідомлень в порядку статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» про наявність конфлікту інтересів, обумовленого сімейними стосунками, від ОСОБА_1 до Южноукраїнської міської ради не надходило.

Таким чином, відсутні факти повідомлення ОСОБА_1 Уповноваженого органу управління закладом про наявність у неї реального конфлікту інтересів, обумовленого сімейними стосунками.

Реальний конфлікт інтересів у ОСОБА_1 проявлявся у суперечності між приватним інтересом та її службовими повноваженнями як начальника Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України», які остання використала при підписанні наказів від 01.12.2016 № 208/01-01 та від 16.12.2016 № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2».

Приватний інтерес у ОСОБА_1 зумовлений сімейними стосунками проявлявся у можливості упередженого виконання своїх службових повноважень в ході прийняття рішення про преміювання близьких осіб за для покращення матеріального становища близьких осіб.

Таким чином, ОСОБА_1 всупереч положенням п. 1, п.2 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Уповноважений орган управління закладом про наявність у неї реального конфлікту інтересів у зв'язку з підписанням наказів № 208/01-01 від 01.12.2016 та № 224/01-01 від 16.12.2016 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Оскільки, на момент розгляду справи строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, закінчився, суд першої інстанції закрив провадження у справі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2018 року про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КпАП України - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КпАП України.

Посилається на те, що питання про закриття провадження у адміністративній справі, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя мав вирішити до початку розгляду адміністративної справи, без встановлення всіх обставин, в тому числі і винуватості особи.

Крім того, звертає увагу на порушення судом вимог ст. 279 КУпАП, щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки права та обов'язки їй не було роз'яснено, протокол про адміністративне правопорушення не оголошувався, її пояснення не заслухано і докази не досліджувались.

ОСОБА_1 не заперечує того факту, що на момент видання наказів від 01.12.2016 року № 208/01-01 та від 16.12.2016 року № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2» вона обіймала посаду начальника Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України».

Проте в судовому засіданні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 26 січня 2018 року (при розгляді аналогічної справи) було встановлено, що наказ від 01 грудня 2016 року № 208/01- 01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2», було підписано заступником начальника Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» ОСОБА_5, і вона як начальник, ніякого відношення до цього наказ немала. Тобто ніякого конфлікту інтересів в даному випадку судом не встановлено.

Зазначає, що підписувала наказ від 16.12.2016 року № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2», проте в наказі відсутні прізвища працівників, а в п.1 наказу зазначено: «За сумлінну працю, значні досягнення по виконанню плану та виробничих показників за 2016 рік та організацію роботи відділень виплатити премію всім працівникам в розмірі 50% посадового окладу. Таким чином, в наказі не зазначено, що саме її донька та її чоловік, а саме ОСОБА_6 і ОСОБА_4, мають отримати встановлену наказом премію, а за такого не може бути мови про наявність конфлікту інтересів.

Стверджує, що в даному випадку ніякої неправомірної вигоди від підписання наказу від 16.12.2016року № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2», в якому зазначено про преміювання всіх працівників, вона не отримала і не могла отримати.

В підготовці наказу вона участі не приймала, не мала відношення і до складання списків осіб, яким повинна бути виплачена премія відповідно до наказів від 01.12.2016 року № 208/01-01 та від 16.12.2016 року № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора Кременцова А.В., який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Як вбачається з постанови судді, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені корупційного адміністративного правопорушення, суддя дослідив пояснення ОСОБА_1, яка не визнала своєї вини, посилаючись на те, що наказ від 01.12.2016 року №208/01-01 не підписувала, тому не вважає себе винуватою. А наказ від 16.12.2016 року № 224/01-01 « Про виплату премій працівникам ДЗ СМСЧ-2» не готовила, наказ не містить прізвищ осіб, яким повинна бути виплачена премія за такого відсутній конфлікт інтересів у її діях.

Проте, як вірно зазначено в постанові суду першої інстанції, вина останньої у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП повністю доведена наступними доказами.

Так, з матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення з огляду на положення п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", оскільки, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 24.10.2014 року № 148-о «Про переукладання контракту з ОСОБА_1» у зв'язку із закінченням строку дії контракту між Міністерством охорони здоров'я України та ОСОБА_1 від 15 жовтня 2013 року № 730, продовжено дію трудового договору з ОСОБА_1 на посаді начальника Державного закладу «Спеціалізована медико- санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» на умовах нового контракту від 24.10.2014 № 803. Припинення дії зазначеного контракту відбулось 28.02.2017 на підставі розпорядження Южноукраїнського міського голови від 28.02.2017 № 46-р . Таким чином в грудні 2016 року ОСОБА_1 перебувала на посаді начальника Державного закладу «МСЧС№2». Тому, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»

Серед працівників Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» були близькі родичі, ОСОБА_1, а саме: ОСОБА_3 (донька) та ОСОБА_4 (зять), що підтверджується відомостями з особових карток та автобіографій останніх (а.с. 41-47).

Наказом начальника ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» ОСОБА_1 від 16.12.2016 року № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2» були премійовані у тому числі і близькі родичі ОСОБА_1, які працюють в закладі - ОСОБА_3 (донька) та ОСОБА_4 (зять).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Водночас, приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції", у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Проте, ОСОБА_1, усвідомлюючи наявність суперечності між приватними інтересами та своїми повноваженнями, не повідомила в передбачені Законом строки та в передбаченому порядку, а саме не пізніше наступного дня, з моменту коли особа дізналася чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосередньо Уповноважений орган управління закладом про наявність у неї реального конфлікту інтересів, підписала наказ від 16.12.2016 року № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2».

Отже, аналіз наведених вище доказів свідчить про те, що начальник Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №2» ОСОБА_1, не повідомила, в передбаченому законом порядку ні Міністерство охорони здоров'я України, а пізніше, після передачі цілісного майнового комплексу ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоров'я України» у власність територіальної громади м. Южноукраїнськ Южноукраїнську міську раду, про наявність конфлікту інтересів, обумовленого сімейними стосунками, в зв'язку з підписанням наказу від 16.12.2016 року № 224/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2», якими були премійовані, у тому числі і близькі особи ОСОБА_1, які працювали в закладі - ОСОБА_3 (донька) та ОСОБА_4 (зять), що свідчить про доведеність вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-7 КУпАП України - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, суддя першої інстанції помилково дійшов висновку про те що ОСОБА_1, всупереч положенням ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Уповноважений орган управління закладом про наявність у неї реального конфлікту інтересів у зв'язку з підписанням наказу № 208/01-01 від 01.12.216 року.

Як встановлено з матеріалів провадження: копії наказу від 01.12.2016 № 208/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2», незважаючи на те, що особою яка їх видала зазначена начальник СМСЧ-2 ОСОБА_1 (а. с. № 48, 49), наказ фактично був підписаний заступником начальника Державного закладу «СМСЧ-2» ОСОБА_5, в зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 у відрядженні.

Зазначене підтверджується показами свідка ОСОБА_5, яка підтвердила в суді першої інстанції, що наказ від 01.12.2016 р. № 208/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2» був підписаний саме нею, оскільки ОСОБА_1 на той час перебувала у відрядженні в м. Київ.

З дослідженого судом наказу № 324-В від 30.11.2016 р., слідує, що дійсно ОСОБА_1 перебувала в службовому відрядженні в м. Києві для участі у тренінгу «Лідерство та управління змінами» з 30.11.2016 р. по 02.12.2016 р., а тому не могла підписати наказ №208/01-01 1 грудня 2016 року, за такого ОСОБА_1 не вчиняла дій в умовах реального конфлікту інтересів та не повинна була повідомляти про наявність у неї конфлікту інтересів в зв'язку з прийняттям наказу від 01.12.2016 р. № 208/01-01 «Про виплату премії працівникам ДЗ СМСЧ-2».

Тому в цій частині вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 про порушення судом вимог ст. 279 КУпАП, щодо порядку розгляду справи є безпідставними та спростовуються наявним в матеріалах справи журналом судового засідання , відповідно до якого, головуючим суддею оголошувався склад суду, учасникам процесу роз'яснювались їх права і обов'язки, та оголошувався протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1, досліджувались докази по справі, в тому числі, надавала пояснення і ОСОБА_1 щодо фактичних обставин правопорушення, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також є необґрунтованими доводи апелянта про порушення судом вимог ст. 247 КУпАП в зв'язку з визнанням її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП. Оскільки, за змістом ст. ст. 247, 280 КУпАП, закриття провадження в справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення може мати місце лише тоді, коли у справі з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до відповідальності у вчиненні правопорушення, тому суд обґрунтовано, відповідно до вимог закону, зазначив в резолютивній частині рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

За такого, постанова суду першої інстанції підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини посилання суду на підписання ОСОБА_1 наказу № 208/01-01 від 01.12.2106 року, як на обставину яка свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.1, п.2 ст. 28 Закону України « Про запобігання корупції».

Керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Южноукраїнського міського суду від 26 січня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на підписання ОСОБА_1 наказу № 208/01-01 від 01.12.2106 року, як на обставину яка свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.1, п.2 ст. 28 Закону України « Про запобігання корупції».

В іншій частині вищезазначену постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.