Справа № 462/1796/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2018 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, /ІПН / громадянки України, непрацюючої, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

25.03.2018 року близько 01 год. 50 хв. ОСОБА_1, керувала транспортним засобом марки GHERI, номерний знак НОМЕР_1 на вул. В. Великого, 1 у м. Львів-Рудно з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння. Також повідомила, що їй працівники поліції не пропонували пройти освідування на стан алкогольного спяніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому стверджується зібраними матеріалами по справі, а саме: протоколом серії БД № 060925 від 25.03.2018 року, письмовими поясненнями свідків, відеоматеріалами, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2018 року за № 122.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1, що працівники поліції не пропонували пройти освідування на стан алкогольного спяніння, оскільки такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення і спростовуються дослідженими у суді матеріалами справи, зокрема, оглянутими відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів поліцейських, де чітко зафіксовано, що правопорушник у медичному закладі відмовилася від здачі крові для встановлення ознак алкогольного спяніння.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності зі обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, обставини, які обтяжують відповідальність судом не встановлені, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 /триста пятдесят дві/ гривні 40 копійок.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 /триста пятдесят дві/ гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.