Справа № 461/282/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/783/155/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 та представника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП, закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2018 року, ОСОБА_1 22 грудня 2017 року у м.Львів на пл. Ринок, 9, за місцем своєї роботи, порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: несвоєчасно надав відповідь на інформаційний запит ОСОБА_2 від 28.09.2017 року про надання переліку зафіксованих порушень завідувача Львівського дошкільного закладу ясла-садок №45 ОСОБА_5 у період з 01.01.2017 року по 28.09.2017 року, копій документів, якими зафіксовані вказані порушення, а також інформацію про те, до якої відповідальності притягнуто ОСОБА_5 за кожний випадок вчинення порушення, чим порушив вимоги ст.20 Закону щодо 5-денного строку надання відповіді на запит.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 оскаржив дану постанову, просить скасувати дану постанову та визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки суд першої інстанції не зазначив про конкретні підстави віднесення запитуваної інформації до інформації, надання якої регулюється Законом України «Про звернення громадян», а не Законом України «Про доступ до публічної інформації». Окрім того, якщо спірні правовідносини регулювалися Законом України «Про доступ до публічної інформації», то строк надання відповіді все одно є пропущеним.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, представника потерпілого ОСОБА_3 та представника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області ОСОБА_4, вивчивши матеріали адміністративної справи №461/282/18 та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Несвоєчасне надання відповіді на запит, поданий в порядку вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Згідно статті 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 2 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Управління освіти із запитом на отримання публічної інформації, а саме: переліку зафіксованих порушень завідувача Львівського дошкільного закладу ясла-садок №45 ОСОБА_5 у період з 01.01.2017 по 28.09.2017, копій документів, якими зафіксовані вказані порушення, а також інформацію про те, до якої відповідальності притягнуто ОСОБА_5 за кожний випадок вчинення порушення. Вказаний запит було зареєстровано 28.09.2017 року за № З-Г-84568-Л-2601.

22 грудня 2017 року ОСОБА_2 надано відповідь на його запит від 28 вересня 2017 року із зазначенням запитуваної інформації. Зазначений запит було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд вірно вказав, що запитувана ОСОБА_2 інформація до категорії публічної не належить, так як не відповідає зазначеним в ст.1 Закону критеріям, а тому запит ОСОБА_2 було правомірно розглянуто відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян».

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Щодо покликання апелянта про те, що суд першої інстанції не зазначив про конкретні підстави віднесення запитуваної інформації до інформації, надання якої регулюється Законом України «Про звернення громадян», то такі на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, так як суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив основні ознаки поняття публічної інформації, що закріплене в ст. 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», зокрема готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання ним своїх обов'язків; інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень. За відсутності перелічених ознак така інформація не належить до публічної. Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання ним своїх обов'язків.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, не знайшов свого підтвердження й під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Неправильного застосування або порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови під час апеляційного розгляду, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді Галицького районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 15 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області