Справа № 730/45/18 Головуючий у 1 інстанції Луговець О. А.
Провадження № 33/795/72/2018
Категорія - ст. 173-2 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, непрацюючий, учасник АТО, зареєстрований в АДРЕСА_1, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і йому призначене адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Направлено ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників строком на 6 (шість) місяців до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що 15 січня 2018 року, близько 14:00 години ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2, виражався в бік своєї колишньої дружини ОСОБА_2, з якою продовжує спільно проживати, нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі на дане судове рішення ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження, пропущеного з поважних причин, та скасування постанови місцевого суду і закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи аргументує тим, що обставини викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки в цей день дружина перебувала на роботі, а тому він не міг скоювати неправомірних дій щодо неї.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то просить визнати причини поважними та врахувати, що копію рішення суду отримав тільки 2 лютого 2018 року, а 1 лютого 2018 року було видане доручення для надання безоплатної правової допомоги, а тому не міг вчасно подати кваліфіковану апеляційну скаргу.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав свою скаргу з наведених в ній підстав. Пояснював, що ніякого насильства в сім'ї він не вчиняв, а сам конфлікт відбувався лише між ним та сином, який і викликав працівників поліції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, заслухавши та проаналізувавши пояснення ОСОБА_1, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги як такий, що пропущений з поважних причин.

За змістом ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №918408 від 15 січня 2018 року, який складено уповноваженою особою (а.с.2);

- рапортом прийняття заяви про вчинення насилля в сім'ї за заявою гр. ОСОБА_3 (а.с.3);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 від 15.01.2018 р., яка пояснила, що знаходячись в стані алкогольного сп'яніння її чоловік ОСОБА_1 та син ОСОБА_3, 15 січня 2018 року близько 14 год. вчинили з нею сварку, на прохання припинити свої дії не реагували, при цьому нецензурно виражаючись погрожували фізичною розправою в її бік (а.с.5);

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_5, яка пояснила, що її батько ОСОБА_1 та брат ОСОБА_3, 15 січня 2018 року близько 14 год. в АДРЕСА_2, виражаючись нецензурною лайкою та погрожували фізичною розправою в бік своєї дружини та матері громадянки ОСОБА_2 (а.с.4);

- поясненнями гр. ОСОБА_5 безпосередньо наданими в місцевому суді, яка підтвердила свої попередні пояснення (а.с.10-оборот).

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 в скарзі, клопотанні, а також при розгляді скарги в суді апеляційної інстанції, що в цей день не міг вчиняти неправомірних дій щодо дружина, оскільки вона перебувала на роботі, а потім на навчанні не знайшли свого підтвердження. Так, на запит суду була надана відповідь з місця роботи потерпілої, що 15.01.2018 року ОСОБА_2 була відсутня тому, що згідно табелю обліку робочого часу в цей день у неї був вихідний. Відповідно до журналу обліку технічного навчання вагону черговий по станції Доч ОСОБА_2 була присутня на навчанні в вагоні технічного навчання по станції Мена. Отже, з урахуванням наданої інформації, а також письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_5 не можливо виключити неправомірних дії щодо потерпілої саме о 14 год. 15 січня 2018 року.

Крім того, в матеріалах справи, а також в додатках до апеляційної скарги відсутні будь-які дані щодо неправомірного складання протоколу про адміністративне правопорушення та оскарження дій працівників поліції до вищестоящих органів чи прокуратури.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є безпідставними і не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, але враховуючи характер вчиненого правопорушення, що сталося на ґрунті сімейно-побутових розбіжностей між подружжям, а також з урахуванням особи правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням (а.с.15), а також віку особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежитись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваження.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко