Справа № 361/3504/17 Головуючий у І інстанції Батюк В. В.
Провадження № 33/780/256/18 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 138 15.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю

особи, що притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1,

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_2,

справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2017 року, провадження щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, , ОСОБА_1, 22.05.2017 р. близько 20 год. 00 хв. по вул. Київській, 167, в с. Гоголів Броварського району Київської області, керуючи автомобілем марки «Тойота РАВ4» д/н НОМЕР_1, виїжджала з прилеглої території магазину «ФОРА» на головну дорогу вул. Київська, при цьому не надала переваги в русі велосипедисту ОСОБА_2, який рухався по вул. Київська, внаслідок чого допустила наїзд на останнього. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху.

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2017 року справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд обгрунтував тим, що велосипедист ОСОБА_2 рухався не по головній дорозі, а по тротуару, який призначений для руху пішоходів, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілого в апеляційній скарзі просить її ї скасувати, ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 27 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин. Так, судом першої інстанції ОСОБА_2 був допитаний у судовому засіданні не як потерпілий, а як свідок, що позбавило його отримати копію постанови та оскаржити її у передбачений Законом спосіб. Лише 01.02.18 року йому, як представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4, судом було видано належним чином завірену копію постанови.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, винесену з недотриманням та порушенням норм процесуального права та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертає увагу, що приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з показів самого водія ОСОБА_1, яка, на думку потерпілої сторони, є зацікавленою особою у прийнятті судом рішення на її користь, та з показів, як вказав суд першої інстанції - «свідка» ОСОБА_4, який в силу свого віку, аж ніяк не може з впевненістю стверджувати, по якому елементу дороги він рухався, а з урахування отриманих тілесних ушкоджень та механічних пошкоджень його велосипеду неповнолітній ОСОБА_4 не міг бути «свідком», а мав бути допитаним в якості потерпілого.

Крім цього, звертає увагу на невідповідність складеної слідчим Кудрявським P.C. схеми дорожньо-транспортної пригоди від 22.05.17 року, про що свідчить долучена ним до апеляційної скарги фототаблиця місця, де відбулася ДТП, приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, суд першої інстанції мав би виходи з поняття «тротуар» та письмової інформації з дорожньої служби про те, чим саме являється елемент дороги, по якому в момент ДТП рухався неповнолітній велосипедист ОСОБА_4

В запереченні на апеляційну скаргу представника потерпілого, ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та належним чином мотивованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала судове рішення, потерпілого та його представника, що просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, оскільки строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, які зазначені в апеляційній скарзі і підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» від 11.06.2004 № 11, згідно зі ст. 245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також: про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14 Верховний Суд України вказує наступне: «Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз; Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів».

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції позбавлений права повернути справу на новий судовий розгляд, але має право, скасувавши постанову судді місцевого суду, прийняти нову постанову.

Із урахуванням викладеного, дослідивши у повному обсязі докази, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти у даній справі нову постанову.

Так, приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, суд лише формально вказав, що велосипедист ОСОБА_2 рухався не по головній дорозі, а по тротуару, який призначений для руху пішоходів, не надавши оцінки доказам, які містяться в справі, однак, детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в тому, що вона 22.05.2017 року приблизно о 20 год. 00 хв. по вул. Київській, 167, в с. Гоголів Броварського району Київської області, керуючи автомобілем марки «Тойота РАВ4» д/н НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території магазину «ФОРА» на головну дорогу - вул. Київська, не надала переваги в русі велосипедисту ОСОБА_2, який рухався по тротуару, що розташований паралельно вул. Київській., внаслідок чого допустила на нього наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08 червня 2017 року серії БД № 006760, в якому викладені обставини вчиненого адміністративного правопорушення;

- схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка підтверджує протокол про адміністративне правопорушення та в якій зазначено місце розташування транспортних засобів, напрямки руху автомобіля та велосипедиста, розташування транспортних засобів на дорозі, ширину транспортних засобів та проїжджої частини, розмітку, вона підписана двома учасниками ДТП, без зауважень та доповнень, також схема підписана свідками, один з яких вказав, що не згоден з висновками працівників поліції, що велосипедист рухався по тротуару; в ній також зазначено пошкодження автомобіля, зокрема, переднє праве крило та лобове скло;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.05.2017 року, відповідно до яких, 22.05.2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, вона виїжджаючи на своєму автомобілі «Тойота РАВ4» від супермаркету «Фора» на вул.Київську 167-г в с.Гоголів, та в цей момент малолітній хлопець на велосипеді в'їхав у передню бокову частину її автомобіля, після чого на автомобілі вона виявила механічні пошкодження, які вона підтвердила в апеляційній інстанції, стверджуючи, що до моменту зіткнення велосипедиста не бачила.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з камер спостереження супермаркету «Фора», з якого вбачається, що водій автомобіля Тойота РАВ4», виїжджаючи з прилеглої території, зупинивши свій автомобіль біля тротуару, знову почала рух до проїжджої частини дороги, на яку мала намір виїхати, не надавши дорогу велосипедисту, що рухався по тротуару, внаслідок чого велосипедист здійснив наїзд на транспортний засіб ОСОБА_1

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 та інші зазначені докази, вважаю, що остання виїжджаючи з прилеглої території перед тротуаром, не надала дорогу транспортному засобу, що рухався по ньому, тобто велосипеду, відповідно до пояснень, побачила його вже коли останній в'їхав в її автомобіль, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а потерпілий травми, тобто, саме порушення вимог п.10.2 ПДР перебуває в прямому причинному зв'язку з ДТП.

Щодо доводів апеляційної скарги представника потерпілого про те, що велосипедист рухався не по тротуару, а по велосипедній доріжці є малопереконливими, оскільки відповідно до правил дорожнього руху, велосипедною доріжкою вважається виконана в межах дороги чи поза нею доріжка з покриттям, що призначена для руху на велосипедах і позначена дорожнім знаком 4.12.

В даному випадку знак, який би вказував на наявність велосипедної доріжки на дорозі відсутній, крім того, надані представнику потерпілого відповіді на його запити щодо визначення елементу дороги, по якому рухався велосипедист різняться, так, відповідно до відповідей ПАТ «КОММУНТРАНС», елемент дороги, по якому рухався велосипедист вони визначили, як узбіччя, разом з тим, як вбачається з відповіді сільського голови Гоголівської сільської ради, згідно генерального плану, елемент дороги по якому рухався велосипедист є доріжкою для руху пішоходів та велосипедистів, тобто однозначної відповіді отримано не було, що не може вважатися належним та беззаперечним доказом того, що малолітній потерпілий рухався саме по велосипедній доріжці.

Твердження ОСОБА_1 про те, що потерпілий ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, оскільки не мав права рухатись по тротуару є слушними, але вони не спростовують її винуватість в порушенні п.10.2 ПДР.

Таким чином, в даній дорожній обстановці, що виникла о 20 годині 00 хвилин 22.05.2017 року, при виїзді на вул. Київська, біля магазину «Фора», в с.Гоголів Броварського району, водій автомобіля «Тойота РАВ4» ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.2. ПДР України.

В зв'язку із викладеним, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення. Враховуючи, що ці строки закінчилися 22.08.2017 року, то провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною в порушенні п. 10.2 ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити, в зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Миколюк