Справа № 462/4363/18 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/811/369/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, за участю ОСОБА_2 та його захисника Шніцара А.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шніцара А.О. на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 19 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 19.09.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови суду 11.07.2018 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_2 у м.Львові на вул.Гоголя, 1 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згодою водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат 3,50 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

На дану постанову захисник Шніцар А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та справу закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. При цьому захисник зазначає, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи без участі ОСОБА_2, який не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом першої інстанції, і яким саме судом мала розглядатись справа, а тому був позбавлений надати свої пояснення суду першої інстанції. Більше того, захисник вказує на те, що в протоколі неправильно зазначено адресу проживання ОСОБА_2, відсутні дані про керування останнім транспортним засобом.

Також захисник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, і про прийняте рішення суду дізнався 27.09.2018 року, отримавши в суді його копію.

Розглянувши матеріали справи №462/4363/18, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БД №043565 від 12.07.2018 року (а.с.2), результатами газоаналізатора Драгер від 12.07.2018 року, згідно з яким в організмі ОСОБА_2 виявлено алкоголь 3.50 проміле (а.с.1), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що саме ОСОБА_2 здійснював керування автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1(а.с.3), актом огляду на стан сп'яніння з використанням (а.с.4), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.07.2018 року, в присутності яких було здійснено огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 (а.с.5).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги покликання апелянта про те, що ОСОБА_2 не здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, і такі були предметом дослідження судом першої інстанції, розцінює як форму захисту та не знаходить в матеріалах справи доказів на їх підтвердження.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції постановив рішення без участі правопорушника, оскільки ОСОБА_2 та його захисник з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, надали пояснення по суті справи та поданої апеляційної скарги апеляційному суду, а тому порушення права на захист, допущене судом першої інстанції, усунуто апеляційним судом.

Огляд ОСОБА_2 на виявлення стану алкогольного сп'яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, а саме з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику Шніцару А.О. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шніцара А.О. - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.