Номер провадження: 33/785/1915/18
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., за участю секретаря Ковязіної А.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №296221 від 21.08.2018 року ОСОБА_3 порушив п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Встановлено, що 21.08.2018 року о 03:17 годині, керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, державний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Одеса на по пр. Небесної Сотні, напроти буд. 2, в порушення вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, не слідкував за дорожньою обстановкою, був неуважним та перед початком руху не впевнився в безпеці свого маневру та відсутності перешкоди, яку він об'єктивно мав можливість виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до зупинки його транспортного засобу, після чого допустив наїзд на громадянина ОСОБА_2, внаслідок чого був пошкоджений одяг та мобільний телефон ОСОБА_2

Не погодившись з прийнятою постановою в частині накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_3, інспектор поліції ОСОБА_2, потерпіла особа, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити в частині накладення адміністративного стягнення за санкцією ст. 124 КУпАП, змінивши його зі штрафу на позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортного засобу на максимальний строк.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) ОСОБА_3 здійснив наїзд на ОСОБА_2, внаслідок чого були пошкоджені одяг та мобільний телефон останнього; 2) в діях правопорушника ОСОБА_3 є обставини, обтяжуючі його відповідальність, а саме, наїзд на потерпілого відбувся у результаті спроби затримати правопорушника та відсторонити від керування автомобілем; 3) відсутність в матеріалах справи доказів щирого каяття, на які посилався суд першої інстанції.

Інші особи судове рішення не оскаржували.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні.

Обставини правопорушення та вина правопорушника ОСОБА_3 підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №296221 від 21.08.2018 року, який порушив п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП за кваліфікуючою ознакою - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху. В результаті скоєного адміністративного правопорушення потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та матеріальний збиток у вигляді пошкодженого одягу та телефону (а.с.1).

Крім того, факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується схемою місця ДТП (а.с.3-4).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Оскільки ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно, при визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_3 судом першої інстанції було зазначено, що учасники ДТП не скористались правом спільно скласти повідомлення відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також судом першої інстанції враховано дані про особу винного та його щире каяття.

Проте, посилання суду першої інстанції на вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають застосуванню у даному випадку.

Також помилковим є застосування судом першої інстанції пом'якшуючих обставин, таких як особа правопорушника та щире каяття, оскільки з матеріалів справи вбачається, що від підпису протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №296221 від 21.08.2018 року ОСОБА_3 відмовився, пояснення не надавав, в судове засідання не з'явився.

Отже, зазначені посилання першої інстанції суду підлягають виключенню з мотивувальної частині судового рішення, як такі, що не відповідають обставинам справи.

В інший частині постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись п. 3 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року в частині мотивування змінити.

Виключити с мотивувальної частини судового рішення посилання суду першої інстанції на вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також на застосування судом першої інстанції пом'якшуючих обставин, таких як особа правопорушника та щире каяття.

В інший частині постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області

О.Г.Журавльов