Провадження № 3-1068/18
в справі № 760/234/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., з участю ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, в скоєні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії БД №107468 від 20.12.2017р., ОСОБА_1, 20.12.2017р. о 03:10 год. керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д/з НОМЕР_1, рухаючись по бул. Чоколівському в м.Києві, порушив п. 12.1, 12.3 ПДР, оскільки не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бардюрний камінь, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №402641 від 20.12.2017р, відповідно до якого ОСОБА_1, 20.12.2017р. о 03:10 год. керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д/з НОМЕР_1, по бул. Чоколівському в м.Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, мова не розбірлива, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.30 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину в порушенні п.2.5, 12.1, 13.3 ПДР, не визнав пояснив, що обставини зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення не відповідають дійсності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130 та 124 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

На підтвердження обставин зазаначених в протоколі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП серії БД №107468 від 20.12.2017р. додвно схему місця ДТП, однак суд не приймає її як належний та допустимий доказ виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 Розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року схема місця ДТП (додаток 7) підписують учасники ДТП та поліцейський, однак схема місця ДТП, що міститься в матеріалах справи (а.с.3) не має підпису ні ОСОБА_1 ні інспектора патрульної поліції, що її складав.

В матеріалах спраив відсутні пояснення свідків, фотознімки, відео з нагшрудної камери чи інші докази які б підтвердили обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції,проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв'язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп'яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), можна прийти до висновку, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп'яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров'я.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому, порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

Як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Однак, пояснення свідків вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, які б свідчили про те, що працівниками поліції було роз'яснено право ОСОБА_1 пройти обстеження в медичному закладі на стан сп'яніння, в матеріалах справи відсутні.

Також, в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри складений відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп'яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Окрім того, звертає на себе увагу той факт, що в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №100 від 03.02.2016 року, відповідно до протоколу серії БД №1006448 зазначено, що до нього додається відеозапис події, однак даний відеозапис не долучений до матеріалів адміністративної справи. Відсутність вказаного відеозапису створює сумніви щодо обставин події, обґрунтованості та правомірності дії працівників поліції при виявленні правопорушень, встановлення особи, винної у його вчиненні та оформленні матеріалів справи.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність подій і складів адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1

Виходячи з викладеного, керуючись ч.1 ст. 247 ст. ст. 251, 252, 266, 284 та ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП , на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю подій і складу даних адміністративних правопорушеннь - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття до Апеляційного суду міста Києва через районний суд.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М.Б. Зелінська