Справа № 164/194/18 Провадження №33/773/260/18 Суддя в 1 інстанції: Токарська І. С.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, перевіривши його апеляційну скаргу на постанову судді Маневицького районного суду від 04 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

26.04.2018 до Апеляційного суду Волинської області на вищевказану постанову судді надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій він просить скасувати постанову судді від 04.04.2018 та закрити провадження у справі. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що участі у розгляді справи він не брав, а копія постанови ним була отримана 10.04.2018, що, на його думку, свідчить про поважність причин пропуску даного строку.

Вивчивши подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримував клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, а також просив скасувати постанову та закрити провадження у справі, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 необхідно відмовити в поновленні строку на подачу апеляційної скарги з таких підстав.

Як убачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відносно нього на 09 годину 04.04.2018, що стверджується відповідною розпискою (а.с.26).

03.04.2018 ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з незадовільним станом власного здоров'я, також надавши відповідну довідку про те, що він перебував на амбулаторному прийомі у лікаря офтальмолога з 02.03.2018 до 07.03.2018.

Проаналізувавши зміст вищевказаних клопотання та довідки, суддя дійшла висновку про необхідність розгляду справи без участі ОСОБА_2, оскільки останній зловживає своїми процесуальними правами з огляду на наступні обставини та 04.04.2018 винесла постанову щодо ОСОБА_2.

Так, подана ОСОБА_2 остання довідка містить інформацію про перебування ОСОБА_2 на прийомі у лікаря з 02.03.2018 по 07.03.2018, і не є підтвердженням хвороби у день проведення судового засідання - 04.04.2018.

Крім того, розгляд справи щодо ОСОБА_2 вже неодноразово відкладався, оскільки ОСОБА_2 не з'являвся в судові засідання, призначені зокрема на 14.02.2018, 13.03.2018, 22.03.2018, кожен раз надаючи суду аналогічні заяви про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою з відповідними довідками з лікувального закладу.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З аналізу зазначених норм Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Разом з тим, письмовою інформацією Колківської амбулаторної ЗПСМ від 27.03.2018 стверджується, що встановлений діагноз ОСОБА_2 не перешкоджав його участі в розгляді справи (а.с.25).

Таким чином, ОСОБА_2, кожен раз достовірно знаючи про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, в судові засідання не з'являвся.

У зв'язку з відсутністю ОСОБА_2 в судовому засіданні, 04.04.2018 копія оскаржуваної постанови була надіслана судом за місцем його проживання (а.с.30, 31).

Копію постанови судді Маневицького районного суду від 04.04.2018 апелянт отримав 10.04.2018.

Вимогами ч.2 ст.294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Строк оскарження даної постанови з урахуванням вихідних днів обчислюється до 16.04.2018 включно.

Однак апеляційна скарга на оскаржувану постанову від 04.04.2018 була подана до місцевого суду (здано до поштового відділення) 18.04.2018, що підтверджується штампом на поштовому конверті (а.с.35) та роздруківкою із сайту Укрпошти за штрихкодовим ідентифікатором.

Тобто в даному випадку апелянт подав апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП.

У своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду ОСОБА_2 не навів поважних причин, з яких він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом десятиденний строк з дня винесення постанови.

Крім того, необхідно врахувати, що копія оскаржуваної постанови отримана апелянтом в межах строку її оскарження.

Також приписами ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку з дня винесення постанови, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За наведених обставин вважаю, що ОСОБА_2 необхідно відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, та повернути йому апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Маневицького районного суду від 04 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Маневицького районного суду від 04 квітня 2018 року щодо нього - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов