АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/230/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

28 лютого 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю учасників ДТП ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 06.11.2017 року о 15-30 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в місті Харкові по вул. Гв. Широніців при перестроюванні не подала переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися та скоїла з ним зіткнення, автомобілі отримали механічні ушкодження, чим спричинено матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.3 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуМосковського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року та постановити нову, якою провадження у справі закрити. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не надав об»єктивної оцінки діям водія ГАЗ 3302, інспектора Лісковацького Я.М., не прийняв до уваги той факт, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого їй правопорушення. Зокрема, зазначає, що її письмові заперечення, клопотання про витребування доказів та призначення у справі експертизи були залишені районним судом поза увагою, не зважаючи на те, що інший учасник ДТП ОСОБА_3 не заперечував проти їх задоволення. Крім того, на думку апелянта, під час оформлення адміністративного матеріалу, зокрема, складення протоколу та схеми місця ДТП, інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 допущено ряд порушень та неточностей, а саме: не надано об»єктивної оцінки фактичним обставинам ДТП та ступеню винуватості водія ГАЗ 3302; не прийнято до уваги відсутність гальмівного шляху у автомобіля ГАЗ 3302 та пошкодження у автомобіля Renault Kangoo; не надано оцінки наявного у автомобіля ГАЗ 3302 тилового бамперу у співвідношенні з пошкодженнями Renault Kangoo, та отриманими ОСОБА_2 травмами; не взято до уваги рух Renault Kangoo з увімкненими аварійними сигналами з малою швидкістю та можливість водія ОСОБА_3 уникнути ДТП; складення схеми ДТП простим олівцем, в той час як схема, наявна у справі, намальована червоною кулькою. Також судом не враховано положення ст. 33 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2, на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити в повному обсязі. Щодо обставин ДТП, що мало місце 06.11.2017 року, зазначила, що в той день рухалася на своєму авто зі ст.м. Барабашово у напрямку до Північної Салтівки. Дорога являла собою дві односторонні смуги, ОСОБА_2 здійснювала рух по лівій її частині. Зважаючи на те, у машині почала западати педаль газу, дівчина увімкнула аварійні сигнали, та не доїзжаючи до зупинки Механізаторів, вирішила перестроїтися у правий ряд, плануючи в подальшому зупинитись на узбіччі та перевірити авто. Впевнившись у безпечності маневру та фактично перебуваючи вже за лінією (а не на лінії, як зазначено у схемі), відчула удар у праву частину автомобіля. Оскільки перед її транспортним засобом переходила дорогу жінка, ОСОБА_2 вимушена була різко вивернути кермо, у зав»язку із чим опиналася на бардюрі. Як наголошувала у своїх поясненнях апелянт, вона рухалася з мінімальною швидкістю (приблизно 35 км/год.), та взагалі не бачила машини іншого водія - ГАЗ 3302. За 11 років управління транспортними засобами вона жодного разу не була притягнута до адміністративної відповідальності.

Як пояснив суду ОСОБА_3, у день, коли сталася ДТП, він рухався від зупинки 50 років ВЛКСМ по правій смузі, не перевищуючи швидкість руху 40 км/год, оскільки дорога не дуже рівна. Перед зупинкою автомобіль Renault Kangoo, здійснивши різкий поворот праворуч, ударив авто ОСОБА_3, та виїхав на бардюр. Як зазначив водій, якщо б він рухався, перевищуючи швидкість, автомобілі мали б пошкодження іншого характеру.

ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні у якості свідка, у свою чергу пояснив, що працює разом із ОСОБА_3, і у день 06.11.2017 року перебував в автомобілі ГАЗ 3302 у якості експедитора на пасажирському сидінні. Рухаючись зі швидкістю 40 км/год., автомобіль зупинився перед пішоходним переходом, а потім продовжив свій рух у напрямку до зупинки. В той час автомобіль Renault Kangoo здійснив різкий маневр праворуч, у результаті чого чоловіки відчули різкий удар зліва машини. Автомобіль Renault Kangoo, врізавшись у стовп, вилетів на тротуар. Як вказував свідок, автомобіль ГАЗ 3302 не змінював напрямку свого руху та не маневрував.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Факт вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 124744 від 06.11.2017 року (а.с. 1), схемою місця ДТП, підписаної учасниками ДТП без зауважень (а.с. 2), письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с. 7-8), наявними в матеріалах справи та наданими в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість водія ОСОБА_2 не спростовують правильність висновків суду. Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлена на підставі сукупності доказів.

Посилання апелянта на той факт, що вона не погодилася зі схемою ДТП ще на момент її складення, спростовуються матеріалами справи, так як остання підписана учасниками ДТП без зауважень.

У зв*язку з відсутністю потреби в спеціальних знаннях під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, підстав для призначення автотехнічної експертизи не вбачається.

Разом з тим, при накладенні стягнення необхідно врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що накладення на ОСОБА_2 найсуворішого за видом адміністративного стягнення, як це вчинив суд першої інстанції, не обгрунтоване. Відсутність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, як на те послався суд першої інстанції, не може свідчити про необхідність застосування найсуворішого стягнення.

Разом з тим, ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, даних щодо обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, у зв*язку з чим апеляційний суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що законним, обґрунтованим і достатнім для досягнення визначеної статтею 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, буде застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців,- змінити в частині призначення стягнення, вказавши штраф у сумі 340 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1