Справа 573/284/18
Номер провадження 3/573/146/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи відносно:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №522071 вбачається, що 15 лютого 2018 року о 20 годині 20 хвилин неподалік будинку №1 по вул. Ситника у смт. Улянівка Білопільського району Сумської області зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, д. н. 63159КХ під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, млява мова. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами, а саме: Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015; Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно з вимогами п. п. 1-6 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015, поліцейський проводить огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Аналогічні положення передбачені і в п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабміну №1103 від 17 грудня 2008 року та п. 4 р. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення (ст. 266 КУпАП).

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами - лікарем закладів охорони здоровя, які затверджені управлінням охорони здоровя місцевих держаних адміністрацій. В інших закладах охорони здоровя проведення вказаного огляду заборонено.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів дотримання поліцейськими зазначеного вище порядку. У протоколі про адміністративне правопорушення лише вказано, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, але яке чим чином не зазначено. В обох протоколах у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» про відмову від проходження медичного огляду не йдеться.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 15 лютого 2018 року на автомобілі «Volkswagen Passat», д. н. 63159КХ відвозив ветеринара, після чого зайшов у магазин, щоб купити цигарок. Мав поганий настрій, бо того дня у нього померла собака, а тому вирішив випити спиртного. Попросивши товариша забрати автомобіль, купив пляшку горілки та випив її зі своїми знайомими, яких зустрів у магазині. Згодом він вийшов до машини, щоб взяти цигарки. В цей час до нього підїхали поліцейські, які запитали чий автомобіль, після чого повідомили, що він порушив Правила дорожнього руху та запропонували поставити підписи у документах, що він і зробив, подумавши, що йому виписали штраф за те, що він залишив транспортний засіб із ввімкненими габаритами. Жодних претензій про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння поліцейські йому не предявляли. Пройти медичний огляд на стан спяніння не пропонували.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 зайшов у магазин тверезий. Сказав що померла собака, запропонувув випити спиртного, після чого купив пляшку горілки, яку вони випили у магазині. У процесі розпиття спиртного ОСОБА_1 вийшов на вулицю до автомобіля за цигарками і повернувся з працівниками поліції. В його присутності останні не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан спяніння. Автомобілем у стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 не керував. Долучені до матеріалів адміністративної справи його пояснення про те, що останній керував автомобілем у стані спяніння та на пропозицію поліцейських відмовився пройти медичний огляд на стан спяніння підписав не читаючи.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що 15 лютого 2018 року приблизно о 20 годині ОСОБА_1 купив у магазині пляшку горілки та розпив її з якимись чоловіками. Під час розпиття останніми спиртного до магазину зайшли працівники поліції. Про що вони розмовляли не чула. Через деякий час до неї підійшли поліцейські і попросили підписати документи. У своїх поясненнях вона написала, що ОСОБА_1 купив у магазині пляшку горілки і воду та випив її із незнайомим чоловіком. В її присутності поліцейські ОСОБА_1 не пропонували пройти медичний огляд на стан спяніння. Чи керував останній транспортним засобом у стані спяніння їй не відомо та чи був автомобіль біля магазину не бачила.

У судове засідання для дачі пояснень викликався поліцейський Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 до суду не зявився без повідомлення причин.

Інші докази щодо пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння у матеріалах провадження відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Враховуючи викладене вище, суд визнає не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, а тому провадження в адміністративній справі відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: