АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3383/17 Номер провадження 33/786/333/18Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Герасименко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 13.11.2017 року о 06 год. 30 хв. по вул. І. Мазепи в м. Полтава він керував автомобілем НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та у ПОНД відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що він сів за кермо транспортного засобу з метою перемістити автомобіль на невелику відстань у дворі будинку, оскільки автомобіль заважав іншим транспортним засобам та був зупинений працівниками поліції.

Таким чином, він керував транспортним засобом незначний проміжок часу, фактично не брав участі у дорожньому русі, не створював загрози іншим учасникам дорожнього руху, а тому суд безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності.

В судове засідання ОСОБА_2 та захисник в його інтересах ОСОБА_3 не з'явились, при цьому від захисника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 074440, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відеозаписом з місця події.

Як вбачається з протоколу та пояснень зазначених свідків, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в медичному закладі - Полтавському обласному наркологічному диспансері, що також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги, в поясненнях свідків вказано, що у водія ОСОБА_2 були явні ознаки алкогольного сп'яніння - почервоніння шкіри, запах з порожнини рота, поведінка що не відповідає ситуації. Жодних заперечень з приводу складеного протоколу ОСОБА_2 в протоколі не зазначив.

Наведені докази в їх сукупності доводять факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою адміністративну відповідальність.

Безпідставними є посилання ОСОБА_2 на малозначність діяння, у зв'язку з тим, що він сів за кермо автомобіля з метою перемістити його на невелику відстань у дворі будинку та фактично не брав участь у дорожньому русі.

Наявний в матеріалах справи відеозапис підтверджує не тільки факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а також і факт руху автомобіля під керуванням останнього.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на викладене, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області В.М. Герасименко