Код суду 233 № 233/926/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Стадченко О.В., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Воробіївка Дунаєвського району Хмельницької області, який знаходиться на дійсній військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , обіймає посаду механіка-водія танкового батальйону, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПВУ №13 від 22 лютого 2018 року за ст. 172-11 ч. 4 КУпАП, солдат ОСОБА_1 12 січня 2018 року не повернувся з відпустки терміном 15 діб в район виконання завдань за призначенням ( с. Зоря, Костянтинівський район, Донецька область), та повернувся лише 16 січня 2018 року в умовах особливого періоду, який діє на території України на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 303.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляду протоколу у його відсутність.
Суддя, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення приходить таких висновків.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким суд дає оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення передбачені статтями 17210-17220 складають командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів).
Як вбачається з матеріалу, протокол ПВУ№ 13 від 22 лютого 2018 року про адміністративне правопорушення складено та підписано офіцером ГПСР Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку лейтенантом ОСОБА_2 , якому відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 133 від 23 травня 2017 року надано право на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статями 172-10-172-20 КУпАП в зоні діяльності Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку.
Разом з тим, статтею 255 КУпАП передбачений вичерпний перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення і широкому тлумаченню він не підлягає.
Отже, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а саме офіцер ГПСР Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку до осіб, які перелічені в ст.255 КУпАП не входить.
З приводу наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 133 від 23 травня 2017 року про делегування таких повноважень оперативним працівникам, то слід зазначити, що підзаконні акти в Україні приймаються відповідно до Конституції України, Законів України, в тому числі і Кодексу України про адміністративні правопорушення, і суперечити ним не можуть.
За таких підстав, суддя вважає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення, що є основним доказом у справах про адміністративні правопорушення, не уповноваженою особою, свідчить про явну недопустимість його як доказу винуватості, в даному випадку ОСОБА_1 .
Повертаючи матеріали справи для належного оформлення до Ужгородського зонального відділу Військової служби правопорядку в постанові від 12 березня 2018 року, суддя вказував на вказані порушення, однак матеріал, ігноруючи вимоги суду, вдруге направлений до суду без усунення недоліків, з заміною лише супровідного листа.
Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).
У відповідності до п.4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.
Оскільки вина особи не може ґрунтуватись на доказах, що є недопустимими, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суддя приходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, за недоведеністю, допустимими доказами винуватості останнього.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256, 276, 283 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4ст. 172-11 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя: О.В. Стадченко