П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитрунь Ю.О. на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2018 року №392, ОСОБА_3, обіймаючи посаду голови Васильківської районної державної адміністрації Київської області, будучи державним службовцем категорії «А», тобто відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог п.п.«б» п.3 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції», 25.03.2017 року подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2016 рік особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в якій зазначив завідомо недостовірні відомості, а саме не вказав наявність транспортного засобу SKODA OCTAVIA A7, 2016 року випуску під державним номером НОМЕР_1, який перебуває у нього на праві користування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції зазначив, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_3 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій чи посягав на встановлений правопорядок.

На вказану постанову суду, керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитрунь Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною через неповне та необ'єктивне з'ясування обставин справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права, адже вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи. Тому просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним за ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора Дмитрунь Ю.О. необхідно повернути апелянту, виходячи із наступного.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Відповідно до ст.250 КУпАП, яка передбачає повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні у справах про адміністративне правопорушення, прокурор має право, серед іншого, оскаржувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, положеннями ст.287 КУпАП передбачено, що постанова у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках визначених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом ч.5 ст.7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

До того ж, аналіз п.8 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, дає підстави стверджувати, що прокурор може оскаржити постанову судді лише у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, тобто в межах здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Наведене вказує на те, що правом на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, прокурор не наділений, а дана справа ніяким чином не пов'язана із застосуванням заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Таким чином, апеляційна скарга керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитрунь Ю.О. не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, у зв'язку з чим підлягає поверненню прокурору, як така, що подана особою, яка не наділена правом на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Дмитрунь Ю.О. на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року, повернути особі, яка її подала, тобто прокурору Дмитрунь Ю.О.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива