Провадження № 33/780/272/18 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 19.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді Свінціцької О.П., з участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 року, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 17.12.2017 року о 18:00 год. на автодорозі Київ Одеса 84 км. +385 водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем PEUGEOT 301 д.н.з. НОМЕР_1, при перестроюванні з правої смуги в ліву, не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, в яку вона мала намір перестроїтись. В наслідок ДТП дані автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушено вимоги п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху та вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 рокупровадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суддя мотивував тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено достатніх доказів вини ОСОБА_3 щодо вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що в судовому рішенні не зазначено пункт Правил дорожнього руху, який, ймовірно, порушила ОСОБА_3, що підкреслює фактичне усунення суду від дослідження обставин справи. Висновок суду грунтується виключно на тому, що ОСОБА_3 не визнала власну вину і переклала весь тягар відповідальності за ДТП на іншого водія.

Вказує, що суд жодним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, не вивчав і не досліджував пояснень іншого учасника автопригоди, свідків, які знаходилися в автомобілі і які надали свої пояснення.

Вказує, що суд першої інстанції під час розгляду справи по суті порушив вимоги процесуального законодавства та не залучив ОСОБА_1 до участі в судовому розгляді даної справи.

Вважає, що викладені обставини у сукупності свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду даної справи.

Також вказує, що оскільки суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 та не залучив до розгляду даної справи, про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 29.01.2018 року після подання заяви про направлення його представникові копії постанови, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Наведені представником потерпілого адвокатом ОСОБА_2 причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що потерпілий ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, копія постанови суду першої інстанції від 28.12.2017 р. була направлена лише 24.01.2018 р. та отримана представником 29.01.2018р., у звязку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 28.12.2017 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтоване закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то вони знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Цих вимог закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_3 суддею не дотримано.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2017р. ОСОБА_3 інкримінується порушення п. п. 10.1, 10.3 ПДР України, а саме, що вона, керуючи автомобілем PEUGEOT 301 д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Одеса 84 км+385 при перестроюванні з правої смуги в ліву, не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, в яку вона мала намір перестроїтись. Внаслідок ДТП дані автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За змістом п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 10.3 ПДР України водій, у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

? Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3, які містяться в матеріалах справи, вона рухалась на автомобілі PEUGEOT 301 д.н.з. НОМЕР_1 з села Піщана в напрямку автодороги Київ-Одеса. Виїхавши на зазначену автодорогу в напрямку міста Київ, рухалась по смузі для розгону транспортних засобів, після чого перестроїлась в праву смугу, рухаючись по ній зі швидкістю близько 80 км/год. Оскільки попереду неї рухався ще один автомобіль, вона вирішила здійснити його випередження та перестроїлась в ліву смугу, продовжуючи рух по ній близько 150 м, після чого відчула удар в задню частину свого вищезазначеного автомобіля.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1, які містяться в матеріалах справи та були підтверджені ним в суді апеляційної інстанції, він рухався на автомобілі НОМЕР_2 по автодорозі Київ-Одеса в лівій крайній смузі зі швидкістю близько 110 км/год. Рухаючись по дорозі він побачив, що автомобіль PEUGEOT 301 д.н.з. НОМЕР_1 виїхав з другорядної дороги на автодорогу Київ - Одеса та почав перестроювання до лівого краю проїзної дороги, а саме, на його смугу руху, після чого він почав гальмувати, щоб запобігти зіткнення, однак, оскільки швидкість його автомобіля була високою, а іншого - надто малою, він побачив, що не встигне загальмувати та щоб уникнути зіткнення з автомобілем PEUGEOT 301 д.н.з. НОМЕР_1 почав перестроювання в праву смугу, після чого між передньою лівою частиною його автомобіля та задньою правою частиною автомобіля PEUGEOT 301 відбулося зіткнення.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також пояснив, що, оскільки відстань між виїздом із с. Піщана на автодорогу Київ Одеса та місцем, де сталося зіткнення є незначною, ОСОБА_3 не мала можливості рухатись зі швидкістю близько 80 км/год. та не могла рухатись в лівій смузі близько 150м після перестроювання, а тому її пояснення в цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи.

Оцінивши в сукупності всі зібрані докази по справі, а саме, протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2017р., схему ДТП, з якої вбачається, що зіткнення автомобілів сталося в лівій смузі для руху на автодорозі Київ - Одеса в напрямку м. Київ, пояснення учасників ДТП, письмові пояснення свідків, фотоматеріали, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, при перестроюванні з правої смуги в ліву не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, в яку вона мала намір перестроїтись, внаслідок чого сталася ДТП та автомобілі отримали механічні пошкодження.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 було допущено порушення вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР, а тому в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова судді не може бути визнана законною і підлягає скасуванню.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, правопорушення було вчинено ОСОБА_3 17.12.2017р. За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю в зв»язку з закінченням на момент розгляду справи апеляційним судом передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, постанову судді Білоцерківського місьрайонного суду Київської області від 28.12.2017р. слід скасувати та постановити нову.

Керуючись ст. ст.38, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику потерпілого адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2017 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_3визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька