Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/782/18
Провадження №: 3/332/284/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Мєркулова Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, (інших відомостей не відомо);

- за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 року об 04-30 годині у м. Запоріжжі по Північному шосе водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault», державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, блідність обличчя, тремтіння рук. Огляд на стан наркотичного спяніння проводився у лікаря нарколога в обласному наркодиспансері по вул. Сєдова,31 в м. Запоріжжя. Висновок лікаря нарколога позитивний. Тим самим, ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти скоєння адміністративного правопорушення і суду пояснив, що він 19.03.2018 року повертався з м. Києва, цілу ніч керував один, наркотичні засоби не вживав.

Захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти адміністаривного протоколу і просив суд закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Розглянувши докази по адміністративній справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 054336 від 19.03.2018 року, диск відеозапису з місця події; висновок з КУ ЗОНД № 1166 від 19.03.2018 р., складений лікарем ОСОБА_3 ; висновок з КУ ЗОНД № 7173 від 19.03.2018 р., складений лікарем ОСОБА_4,пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8Є; рапорт сержанта поліції ВБДР УПП в Запорізькій області ОСОБА_6, приходе до наступних висновків.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що дата події та час вказано вірно і відповідає дійсності - подія відбулася 19.03.2018 р.

Із висновку з КУ ЗОНД № 1166 від 19.03.2018 р., складеного лікарем ОСОБА_3 об 05-10годині, встановлено, що в результаті огляду було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного спяніння.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка лікар ОСОБА_3 пояснив, що ним проводився огляд водія ОСОБА_1, висновок свій підтримав.

Із пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що дійсно автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено в районі Північного шосе, що підтверджується диском аудіо запису.

Допитані свідки з боку ОСОБА_1 пояснили, що вони разом з ОСОБА_1 їздили до м. Києва за завданням фірми. При них ОСОБА_1 нічого забороненого не вживав. По приїзді в м. Запоріжжя вони розвантажили матеріали і далі ОСОБА_1 поїхав один.

Суд не узяв до уваги покази даних свідків, оскільки вони не бачили що робив ОСОБА_1 після того як вони розїхалися в м. Запоріжжі і тому їх покази не можуть бути доказом того, що ОСОБА_1 не вживав наркотики.

Із висновку з КУ ЗОНД № 7173 від 19.03.2018 року, складеного лікарем ОСОБА_4 об 11-15 годині, який надав ОСОБА_1 в судовому засіданні, встановлено, що на момент огляду у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння не виявлено.

Суд звернув увагу, що перший висновок лікаря ОСОБА_3 був складений об 05-10 годині в присутності працівників поліції, а другий висновок лікаря ОСОБА_4 був складений вже об 11-15 годині за особистою заявою самого ОСОБА_1

Оскільки, різниця в складенні висновків складає приблизно 6 годин, і ОСОБА_1 не надав до суду доказів, де він був і що робив протягом цього часу, то суд приймає до уваги як доказ вини ОСОБА_9 висновок лікаря ОСОБА_3 оскільки він складений безпосередньо після виявлення події правопорушення: водія ОСОБА_1 зупинили об 04-30 годині, а огляд був проведений об 05-10 годині.

Суд також не прийняв до уваги письмові пояснення захисника ОСОБА_10 про недостовірність висновку лікаря нарколога ОСОБА_3, оскільки його доводи не знайшли своїх доказів. Обґрунтовуючи свої запечення, захисник посилався на те, що лікарем недотримані вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також при проведені огляду ОСОБА_1 було допущено ряд порушень вимог закону, а також, що недостовірність висновку лікаря ОСОБА_3 підтверджується висновком лікаря ОСОБА_4, працівником тієї ж самої установи, де працює і ОСОБА_3, і які в однакових умовах проводять огляд водіїв з метою виявлення стану наркотичного або алкогольного спяніння. Захисником не наведено доказів того, як саме проводив огляд лікар ОСОБА_4, які застосовував методи, медичні вироби та чи виконав він при цьому вимоги вищезазначеної Інструкції.

Суд також не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_10 на той факт, що ОСОБА_1 постійно застосовує препарат крем «Бетаметазон», який міг привести до появлення домішків в зразках сечі.

Про цей факт ОСОБА_1 не повідомив суд при допиті лікаря ОСОБА_3, який би розяснив фармокологичні властивості вищезазначеного препарату.

Так, ОСОБА_1, який постійно вживає вищезазначений препарат, знав про його специфічні властивості, але легковажно повівся при його застосуванні коли сідав за кермо автомобіля.

Дослідивши висновки лікарів наркологів, суд дійшов висновку, що дійсно знайшов підтвердження той факт, що під час керування автомобілем водій ОСОБА_1 знаходився у стані наркотичного спяніння. Порушень вимог закону при складанні протоколу, відібранні пояснень від ОСОБА_1 та при його огляді в наркодиспансері не було допущено.

Крім цього, його вина в скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 054336 та доданими до нього матеріалами, які є достовірними доказами вини ОСОБА_1, оскільки протокол відповідає вимогам закону: встановлена особа правопорушника; розяснено його парва, подія та склад адміністративного правопорушення та протокол надано ОСОБА_1 для ознайомлення.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідній формі уповноваженою на те особою.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних джерел доказів у справах про адміністративне правопорушення.

Таким чином було встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення, суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимогст.33 КУпАП, розяснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан. Обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням того, що правопорушник ОСОБА_1 інших доказів для підтвердження своїх пояснень не надав, тому він підлягає притягненню до відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, оскільки обєктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 130 ч.1, 245, 268, 283, 284 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень 00 копійок на користь держави з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1(один) рік.

Згідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави (Банк ГУДКСУ в Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, ЄДРПОУ суду: 37408369, одержувач : УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації : 22030101 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)"

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: Л.О. Мєркулова