Провадження № 3/127/7037/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Чернюк І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 07.07.1993року народження, громадянина України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018року о 01 год. 10 хв. в м.Вінниці по вулиці Зодчих, 24, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Opel Vektra» д.н.з. RRS 03007 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовилась у присутності лікаря нарколога, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_2 вину у вчиненні вищевказаного правопорушення ОСОБА_1 не визнали. ОСОБА_1 суду пояснила, що на місці зупинки їй не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, однак вона дійсно відмовилась від огляду в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія».

Допитаний в судовому засіданні інспектор Жук С.В. суду пояснив, що ОСОБА_1 була зупинена працівника патрульної поліції у звязку з порушенням ПДР України, після чого в неї були встановлені ознаки алкогольного спяніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», на що вона відмовилась, але погодилась проїхати до медзакладу для огляду. Перебуваючи в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» ОСОБА_1 відмовилась від огляду в присутності лікаря нарколога. Від керування автомобілем ОСОБА_1 була відсторонена і попереджена про неможливість подальшого керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, інспектора поліції, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 147177 від 06.07.2018 року;

-рапортом;

-висновком КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 06.07.2018 року № 1768 згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння та іншими матеріалами справи.

Суд, не бере до уваги висновок лікаря Тиврівської ЦРЛ № 116 від 06.07.2018 року наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні згідно якого ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного спяніння, у звязку з тим, що даний огляд було проведено в порушення ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103, а саме огляд було проведено за відсутності працівника поліції та зі спливом 2-х годин, з часу встановлення ознак спяніння у водія, а отже, такий висновок є недійсним.

Твердження захисника ОСОБА_2, щодо кваліфікації поліцейським дій ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП без зазначення частини цієї статті в протоколі про адміністративне правопорушення, суд оцінює критично, у звязку з тим, що відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2018 року про направлення протоколу для доопрацювання, протокол був доопрацьований та відібрані відповідні пояснення.

Крім того, посилання сторони захисту на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.10.2018 року, щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, на переконання суду не є підставою вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, твердження ОСОБА_1 щодо не проведення її огляду на стан спяніння на місці зупинки спростовується показаннями інспектора поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні, а не залучення свідків в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» при відмові останньої пройти огляд на стан спяніння спростовується показами самої ОСОБА_1, згідно яких вона в судовому засіданні підтвердила, що дійсно відмовилась від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі в присутності лікаря нарколога.

Таким чином, з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинила грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражала на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані спяніння, суд вважає за доцільне, визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Правовим наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння. В цьому разі провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на момент розгляду справи в суді, пройшло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, тобто, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, тому відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити.

Керуючись ч. 2 ст. 38, ч. 1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 221, 284 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності закрити, в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя