Справа № 746/14/18 Головуючий у 1 інстанції Циганко М. О.
Провадження № 33/795/122/2018
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

адвоката - Кузьменка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 07 січня 2018 року о 16 год. 55 хв. в с. Побочіївка Срібнянського району, по вулиці Б.Хмельницького керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 07 січня 2018 року о 16 год. 55 хв. ОСОБА_1 в с. Побочіївка Срібнянського району, по вулиці Б.Хмельницького керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4 від 07 січня 2018 року, чим порушив п.2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Переконаний, що суд розглядаючи справу порушив вимоги ст.ст. 268, 251, 252 КУпАП, позбавивши права скористатися визначеними в цих статтях правами, оскільки судовий розгляд був проведений за відсутності особи, внаслідок чого не мав можливості надати свої пояснення та докази. Крім того, звертає увагу на наступні порушення:

- висновок медичного огляду не містить номеру та дати його складання;

- в акті медичного огляду №4 міститься виправлення у графі «година»;

- ненадання працівниками поліції в додатку до протоколу ряду документів, які визначені в Інструкції з оформлення матеріалів (акту огляду, висновку та даних щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом);

- посилання суду на висновок №4 щодо результатів медичного огляду, який відсутній в матеріалах справи.

З огляду на вказані порушення ці документи не можуть бути доказами у справ в силу вимог ст. 251 КУпАП. А у зв'язку з повним невизнання вини та рядом допущених порушень справа підлягає закриттю за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити. Додатково повідомив, що не вживав алкогольні напої та не втікав від поліцейських, оскільки якби мав такий намір то заїхав би до себе додому, бо мешкає поруч.

Захисник підтримав позицію свого клієнта та обґрунтував свої вимоги доводами, які викладені в апеляційній скарзі, а саме порушеннями допущеними при складанні матеріалів що унеможливлює постановлення рішення про накладення стягнення на особу.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши доводи адвоката та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 033020 від 07 січня 2018 (а.с.1) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 07 січня 2018 року о 16 год. 55 хв. ОСОБА_1 в с. Побочіївка Срібнянського району, по вулиці Б.Хмельницького керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4 від 07 січня 2018 року, чим порушив п.2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 033024 від 07 січня 2018 (а.с.25) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 07 січня 2018 року о 16 год. 55 хв. в с. Побочіївка Срібнянського району, по вулиці Б.Хмельницького керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Викладені у протоколах обставини вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП підтверджуються наступними доказами:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №4 від 07.01.2018 року (а.с 2);

- актом № 4 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2018 року, який витребуваний на запит суду з Срібнянської центральної районної лікарні (а.с.46);

- копією запису із журналу реєстрації медичних оглядів про стан сп'яніння (а.с.47-48), де підписом лікаря стверджується наявність стану сп'яніння ОСОБА_1 та час проведення огляду, а саме 7.01.2018 року о 17 год. 35 хв.;

- направленням на огляд водія транспортного засобу (а.с.45), з якого вбачається підстава для проведення огляду - виявлення ознак алкогольного сп'яніння;

- відеозаписом, що міститься на технічному носії інформації та наданий поліцейськими в додатку до матеріалів справи (а.с.8), згідно якого вбачається, що машину гр. ОСОБА_1 переслідують працівники поліції та при виявленні ознак алкогольного сп'яніння направляють для проходження медичного огляду на стан сп'яніння до лікарні, а також зафіксований сам огляд лікарем водія ОСОБА_1, який після проведення поверхневого огляду відмовився від застосування щодо нього спеціального технічного засобу - Алкотестеру, що пройшов відповідну повірку;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були присутні при складанні протоколу, роз'ясненні особі прав, а також при відмові ОСОБА_1 від підпису протоколу та отриманні його копії.

Що стосується вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, то ні обставини його вчинення, ні протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею в апеляційній скарзі не оскаржується. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 лише на запитання суду пояснив, що не втікав від переслідування поліцейським патрулем. Проте із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 033024 від 07 січня 2018 (а.с.25) та відеозапису (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного. І лише після тривалого переслідування водій був зупинений та на запитання поліцейського про невиконання його вимог про зупинку надав нечітку відповідь, що зафіксовано на оптичному носії інформації.

Перевіркою матеріалів справи у суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння за вказаних у протоколі обставин. При цьому огляд в лікарні проведений у передбаченому законом порядку, від застосування спеціального технічного засобу лікарем ОСОБА_1 відмовився самостійно і доводи апеляційної скарги цього не спростовують. При цьому, як вбачається з відеозапису, жодного тиску на нього не здійснювалося, а навпаки він сам вчиняв численні спроби ухилення від належного огляду.

Що стосується недопустимості в якості доказів висновку та акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2018 року, то дані доводи хоча і містять певну інформацію щодо наявності незначних недоліків, проте вказані прогалини не свідчать про їх недопустимість.

Так, акт № 4 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.01.2018 року, який витребуваний запитом суду з Срібнянської центральної районної лікарні (а.с.46) хоча містить виправлення щодо часу його заповнення, проте на обороті містить посилання на час застосування спеціального технічного засобу, що жодним чином не суперечить часу вказаному у висновку (а.с.2), часу складання протоколу (а.с.1) та даним запису із журналу реєстрації медичних оглядів про стан сп'яніння (а.с.47-48), де підписом лікаря стверджується час проведення огляду ОСОБА_1 а саме 7.01.2018 року о 17 год. 35 хв.

Твердження про недоліки висновку (а.с.4) який не містить дати складання та номеру також не свідчать про його недопустимість як доказу, адже номер вказаний і він відповідає номеру акту, а в пункті 7 цього висновку вказана дата та час огляду особу.

Що стосується посилання суду на висновок №4 щодо результатів медичного огляду, який відсутній в матеріалах справи, то дане твердження апелянта є помилковим, адже як з самого оригіналу висновку, а саме пункту один встановлений порядковий номер «4» (чотири), так і з його копії (а.с.45 зворот), яка зроблена з висновку, що знаходився в лікарні було встановлено номер «4». Вказані обставини повністю спростовують доводи скарги та свідчать про належність і допустимість оспорюваних стороною захисту доказів.

Доводи скарги про порушення права на повноцінний судовий захист, а саме неможливості дати особисті пояснення не знайшли свого підтвердження, адже судове засідання призначене на 08.02.2018 року, про яке особа була повідомлена належним чином та особисто (а.с.38) було відкладене. А тому пояснення особи щодо його незнання про розгляд справи судом суперечать матеріалам справи. Більше того, судове засідання було відкладено (а.с39) на іншу дату та судове повідомлення повернулося з відміткою, що адресат тимчасово не проживає, хоча на численні запити суду (а.с.22, 40, 50, 52) виконавчими органами Срібнянського району надавалася інформація про місце проживання ОСОБА_1, яке повністю відповідає тій, що зазначена в протоколах. Тому дані обставини свідчать, що судом приймалися всі заходи для виклику в судове засідання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Нез'явлення ОСОБА_1 в судове засідання апеляційний суд розцінює як спробу уникнути відповідальності.

Що стосується наданих в засіданні апеляційного суду медичних документів щодо малолітньої дитини ОСОБА_1, то вони, по-перше, стосуються періоду проходження його дитиною реабілітації з 05.02.2018 року по 16.02.2018 року, попри те, що оскаржуване рішення суду ухвалене 22 лютого 2018 року, по-друге, вони не містять жодної інформації щодо супроводу дитини саме ОСОБА_1, оскільки законним представником (опікуном), згідно наданих документів є ОСОБА_5, а тому не можливо зробити однозначний висновок щодо неможливості участі в судовому засіданні особи, яка притягнута до відповідальності, і то в судове засідання, в якому розгляд справи був відкладений на іншу дату.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Судом першої інстанції накладено адміністративне стягнення за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко