МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Клімової Л.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Соколіка В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.10.18 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

-притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1 06.10.2018 о 20:10 год. в м. Миколаєві по пр. Центральний, 259 керував т/з ВАЗ д.н.з.НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп'яніння, із особистої згоди водія, проводився у лікаря-нарколога, за адресою: м. Миколаїв, вул. Володарського, 4.Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не погоджується із зазначеною постановою у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суддею не було досліджено в повному обсязі та належним чином докази, які мають відношення до справи та не надано оцінку поясненням, які ОСОБА_1 надав у судовому засіданні.

Стверджує, що ОСОБА_1 не вживав наркотичні засоби та вказує, що у ОНД посуд для відбору зразків був не чистим та не упакованим.

Зазначає, що на момент складення протоколу медичний висновок не був наданий, ОСОБА_1 з ним не ознайомлювався, що свідчить про упереджене ставлення працівників поліції та суду до ОСОБА_1.

Крім того, вважає, що поліцейськими грубо порушено вимоги статті 266 КУпАП, щодо наявності свідків, оскільки їх не було.

Звертає увагу на те, що поліцейськими було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2018 року №1452/735.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Соколіка В.Д. на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №210374 від 06 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 06.10.2018 о 20:10 год. в м. Миколаєві по пр. Центральний, 259 керував т/з ВАЗ д.н.з.НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме:почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рік. Огляд на стан сп'яніння, із особистої згоди водія, проводився у лікаря-нарколога, за адресою: м. Миколаїв, вул. Володарського, 4.Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України. (а.с.1).

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Зауважень та пояснень в протоколі ОСОБА_1 не виклав, окрім того, що надасть пояснення в суді. Не вказав він і про свою незгоду з протоколом, хоча мав таку можливість.

Відповідно до медичного висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру 06.10.2018 року о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с. 2).

Крім того згідно акту Миколаївського обласного наркологічного диспансеру №1366 від 06.10.2018 року - виявлено ознаки наркологічного сп'яніння та результату токсикологічного дослідження №1629 від 09.10.2018 року в біологічному матеріалі, наданому ОСОБА_1 виявлено амфетамін.

Доводи апелянта про те, що на момент складання протоколу медичний висновок не був наданий та ОСОБА_1 з ним не ознайомлювався спростовуються, оскільки у висновку щодо результатів медичного огляду міститься підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду.

Суд критично ставиться до не погодження апелянта з висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння від 06.10.2018 року, оскільки апелянт ніяк це не аргументує, а крім того в матеріалах справи міститься висновок та акт щодо результатів медичного огляду, а також результати токсикологічного дослідження на підтвердження факту наркотичного сп'яніння ОСОБА_1.

Крім того, твердження апелянта щодо грубого порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі не були присутні свідки, не є слушними, оскільки згідно розділу 3 п. 17 вищевказаної інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Свідки не повинні бути присутні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду, як просить апелянт, відсутні.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Соколіка В.Д. в інтерсах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.10.18 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло