ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/195/18 Справа № 199/4341/18 Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І.В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Дніпро

27 листопада 2018 року суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу захисника Шостакова С.М. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, 01.06.2018 року о 04:20 год. в м. Дніпро по вул. Передова, в районі буд. № 350, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Порше Кайен", д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Шостаков С.М. в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник Шостаков С.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки постанова суду першої інстанції ухвалена 25 липня 2018 року без участі ОСОБА_2 та дізнався про неї лише 04.10.2018 року, у зв'язку з чим на думку представника наявні підстави для поновлення строку.

Захисник також зазначає, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративні правопорушення порушено вимоги ст. 266 КУпАП та інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки відсутні належні письмові пояснення свідків щодо порушення вимог ПДР України саме ОСОБА_2

Крім того, апелянт посилається на відсутність доказів на підтвердження тих обставин, що автомобіль ОСОБА_2 здійснював рух, адже нагрудні камери відомостей про момент зупинки не містять, а суд дійшов хибного висновку про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним з яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки наявні посилання на докази, які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Богун С.В., в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, з яких убачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, про що свідчить підпис понятих у протоколі про адміністративне правопорушення, та мав ознаки сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу, нечітку мову.

Дані докази не спростовано в суді апеляційної інстанції та судом першої інстанції їм надано належну оцінку.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейських та свідків по справі не вбачається.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що дані свідки не посвідчили саме факт відмови від проходження від медичного огляду, спростовуються матеріалами провадження та поясненнями свідків.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять відповідно до вимог статті 266 КупАП.

Слід також звернути увагу, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до вимог статті 266 КУпАП, а також в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 476 від 08.07.2015 та №888 від 28.10.2015, затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими, які мають спеціальні звання, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення (далі - заклад охорони здоров'я), лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, не можна визнати слушними доводи апеляції захисника, оскільки з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_2 відмовився від усіх запропонованих видів проходження на стан алкогольного сп'яніння.

Слід зауважити, якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан сп'яніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп'яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції дослідив наявні докази по справі, визнав їх допустимими та, такими, що у своїй сукупності доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у скоєні правопорушення, передбаченим ч. 1 ст. 130 КупАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як вказане правопорушення повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Шостакову С.М., діючому в інтересах ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника Шостакова С.М. в інтересах ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Г.П. Слоквенко