Справа № 161/1011/18
Провадження № 3/161/439/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 22 березня 2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О.,за участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, середньою освітою, працюючого ТОВ Клевер Сторс, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, задовільним станом здоровя, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№14, не підданого адміністративному стягненню,

на даний час за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля, 01-шої години 10 хвилин, 19 січня 2018 року, навпроти буд.№1 по вул. Глушець в м. Луцьку Волинської області, водій ОСОБА_2, будучи учасником дорожнього руху, транспортного засобу, автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ТОВ Клевер Сторс, порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, та скоїв наїзд на металеву огорожу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Окрім того, в той же час, біля, 01-шої години 10 хвилин, 19 січня 2018 року, навпроти буд.№1 по вул. Глушець в м. Луцьку Волинської області, водій ОСОБА_2, будучи учасником дорожнього руху, всупереч вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом, а саме:, автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, середнього ступеню, з вмістом етанолу в крові 1.58 %.

В судовому засіданні 15 лютого 2018 року ОСОБА_2, в присутності захисника ОСОБА_1, свою вину в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП не визнав та пояснив, що він в той час перебував в стані алкогольного спяніння, однак, не керував транспортним засобом, а за кермом був його товариш.

Також, ОСОБА_2 пояснив, що працівники поліції завезли його у відділ, провели медичний огляд та змусили підписати протокол.

В судові засідання представник потерпілого ТОВ Клевер Сторс не прибув, повідомлявся про виклик до суду належним чином, однак, подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності.

Суд, досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення серії БД №135118 складеного за ст.124 КУпАП, встановив дані, що в м. Луцьку по вул. Глушець, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ Sens, д.н.з. НОМЕР_2, всупереч п.12.1 ПДР, не впорався с керуванням та скоїв наїзд на металеву огорожу, не оспорював своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, не подавав пояснень з запереченнями щодо обставин зазначених в протоколі (а.с.1 ).

Суд, досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення серії БД №135302 складеного за ст.130 ч.1 КУпАП, встановив дані, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ Sens, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, проведений на місці огляд з застосуванням технічного засобу Drager, складанням акту огляду та чек-тесу, не подавав пояснень з запереченнями щодо обставин зазначених в протоколі та даних тесту (а.с. 2).

З акту огляду на стан спяніння та результатів тесту спеціального технічного засобу Drager, при огляді водія на стан алкогольного спяніння, в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, встановив дані, що о 02-тій годині 37 хвилин 19 січня 2018 року, ОСОБА_2 перебував в середній ступені алкогольного спяніння, з вмістом етанолу в крові 1,58 % (а.с.5,6).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6-охоронці ринку, в своїх поясненнях підтвердили обставини скоєння наїзду автомобілем НОМЕР_3 на паркан ринку, водієм якого був ОСОБА_2 та з запахом алкоголю (а.с.7,8 ).

З відтворених в судовому засіданні записів, з нагрудних камер працівників поліції, встановлено, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння проводився на місці з застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків та встановленням вмісту етанолу в крові 1,58 % (10).

В судове засідання 20 березня 2018 року захисник ОСОБА_1 не прибув, хоча завчасно 15 лютого 2018 року з ним узгоджувалась дата судового засідання, проте 20 березня 2018 року він подав заяву з проханням перенести судове засідання, не підтвердивши поважності такої причини, однак суд задовільнив його заяву та відклав судове засідання на 21 березня 2018 року, про що ОСОБА_1 був повідомленим та в цей же день особисто склав розписку про виклик в судове засідання.

Разом з тим, суд розяснив ОСОБА_2 право на укладання угоди з іншим адвокатом, в разі невиконання захисником ОСОБА_1 обовязків захисника по даній справі.

Однак, 21 березня 2018 року в судове засідання ОСОБА_1 не прибув, причину неявки суд не повідомив, а ОСОБА_2 не скористався правом на захист, шляхом укладання угоди з іншим адвокатом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, суд, встановив, що ОСОБА_2 умисно зловживаючи своїми правами, не забезпечуючи явку захисника в суд, намагаючись умисно затягнути розгляд справи до закінчення строків притягнення його до відповідальності.

Таким чином, суд, на підставі обєктивно проведеного аналізу поданих особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та стороною захисту, доказів, встановив, що пояснення ОСОБА_2 в частині перебування в стані алкогольного спяніння є правдивими, оскільки обєктивно підтверджуються тестом приладу Drager щодо огляду на стан спяніння, узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відео зображеннями з камер поліцейських, а пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доводять керування ОСОБА_2 автомобілем під час ДТП в стані алкогольного спяніння та скоїв наїзд на металеву огорожу.

Разом з тим, суд встановив, що пояснення ОСОБА_2 в частині що він не керував транспортним засобом, не знайшло свого обєктивного підтвердження, оскільки суперечить зазначеним доказам.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як умисні дії, що виразилися в керуванні водієм транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність судом не встановлені.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Обставини, що помякшують відповідальність не встановлено, що обтяжують відповідальність вчинення порушення в стані алкогольного спяніння.

При накладенні стягнення суддя враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, задовільний стан здоровя, відсутність обставин, що помякшують відповідальність, наявність обставини, що обтяжує відповідальність, вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути 352 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 23, 24, п.2,5 ст.27, 30, 33, 36 ч.2, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 , ст.124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Ковальчук В.О.