АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/577/18 Головуючий у І-й інстанції - Козлов Ю.В.
Справа № 212/1912/18 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника адвоката Третяченка Олександра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у Військовій частині НОМЕР_1 , старшим роти, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.
Згідно з оскаржуваною постановою, водій ОСОБА_1 , 18 березня 2018 року о 04-05, керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_2 , в м. Кривому Розі по вул. Кропивницького біля будинку 49, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду - 1,42 проміле, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що працівники поліції відмовили йому у проходженні медичного огляду. Разом із цим, апелянт зазначає, що свідки приїхали на місце зупинки за викликом поліцейських, на таксі, що викликає сумнів щодо їх неупередженості. При цьому, матеріали справи не містять його пояснень, а використаний при огляді алкотестер «Драгер 6820» не входить в переліку спеціальних технічних засобів, які можуть бути використані для проведення огляду. Окрім того, від керування транспортним засобом його не усунули та після огляду він продовжив рух. Також, ОСОБА_1 зазначає, що протокол та акт огляду складалися різними особами, а суд в своєму рішення посилався на допит поліцейського, виклик якого фактично не здійснював. Що стосується відеозапису з нагрудних камер поліцейського, то він, на думку апелянта, жодних ознак перебування його у стані алкогольного сп`яніння не містить. На переконання ОСОБА_1 , при постановленні оскаржуваного рішення, зазначеним обставинам суд першої інстанції не надав належної оцінки, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.
Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії БР № 152158 від 18 березня 2018 року, в якому відображені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості понятих при проходженні тесту на встановлення стану сп`яніння останнього, поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано складання протоколу, а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який містить відомості про прилад, за допомогою якого здійснено огляд та дані про результат тесту 1,42 проміле.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження його вини, суд апеляційної інстанції розцінює як необґрунтовані, виходячи з того, що сам правопорушник свою вину визнав, про що зазначив у поясненнях, а наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського сумніву щодо правильності висновків суду не викликає. Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в письмових поясненнях, ОСОБА_1 не зазначено про те, що він не згоден з результатами тесту на встановлення стану сп`яніння останнього та що він наполягає на проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Таких даних не зафіксовано і на відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Що стосується доводів апелянта про упередженість свідків, залучених під час оформлення адміністративного матеріалу відносно нього, то останні є також безпідставними, оскільки доказів на підтвердження зазначених даних під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надано не було.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький