Справа №201/5224/18
Провадження № 3/201/1979/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., за участі прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_1 та особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, розглянула справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно

ОСОБА_2, 07.10.1966р. народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої начальником відділу кадрів КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, заміжньої, маючої доньку 1989р.н., яка мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України в Дніпропетровській області 16.05.2018р. надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який було передано в провадження судді Ткаченко Н.В. 17.05.2018р.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2018р., ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника відділу кадрів КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, являючись відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), здійсненому 19.02.2018р. встановлено, що ОСОБА_2 опублікувала щорічну декларацію за 2016р. 03.05.2017р. о 16.30 год.

Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 від 02.03.2017р. №03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 ознайомлено з Розпорядженням №39 від 20.03.2017р. по КП «Теплоенерго» про необхідність до 01.04.2017р. заповнення та подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім цього згідно офіційної та загальнодоступної інформації Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ «ПриватБанку» ОСОБА_2 отримала електронний цифровий підпис 03.05.2017р.

Таким чином, ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016р. № 2, зареєстрованого в МЮУ від 15.07.2016р. за № 958/29088, перебуваючи за місцем роботи в КП «Теплоенерго» ДМР, розташоване за адресою: м. Дніпро, пр-т Д. Яворницького, 37, маючи відповідну технічну можливість, шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних причин, несвоєчасно, тобто 03.05.2017р., поза межами терміну подачі декларації, подала щорічну декларацію за 2016р. особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За висновком особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З,явившись за викликом до суду 01.06.2018р., ОСОБА_2 заперечувала проти притягнення її до відповідальності, та наголосила, що вона дійсно була ознайомлена з розпорядженням №39 від 20.03.2017р. по КП «Теплоенерго» про необхідність заповнення та подачі декларації, проте розяснень, щодо порядку заповнення та направлення декларації на підприємстві не було. Електронну

декларацію вона подала лише на три дні пізніше та не навмисно, а по причині того, що електронний цифровий підпис вона отримала за програмою ПАТ КБ «ПриватБанку» тільки 03.05.2017р., того ж дня подала й декларацію. Крім того, вважала, що сплинув тримісячний строк для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Прокурор Кривцун С.О. підтвердив обставини, викладені в протоколі щодо ОСОБА_2, просив визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, накласти на останню стягнення, визначене санкцією статті в мінімальному розмірі.

Дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

За диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас, згідно до Преамбули до Закону України «Про запобігання корупції», цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

За таких умов, з аналізу системного звязку Преамбули цього Закону із приписами ч.1 ст.172-6 КУпАП, наявність умислу є обовязковою складовою цього виду адміністративного правопорушення.

В даному ж випадку, слід звернути увагу на те, що ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження субєктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення.

Навпаки, на відсутність у ОСОБА_2 умислу, направленого на ухилення від своєчасної подачі декларації, вказує той факт, що електронний цифровий підпис вона отримала за програмою ПАТ КБ «ПриватБанку» тільки 03.05.2017р. (а.с. № 45), електронну декларацію подавала вперше в житті, не була обізнана з можливими технічними проблемами її подачі, складнощами та тривалістю отримання електронного цифрового підпису.

Дійсно, з розпорядженням № 39 від 20.03.2017р. по КП «Теплоенерго» ДМР про необхідність заповнити та подати електронну декларацію у строк до 01.04.2017р. ОСОБА_2 була ознайомлена 22.03.2017р. (а.с. № 33).

Між тим, жодних роз,яснень щодо порядку подачі таких декларацій, необхідності отримання електронного цифрового підпису для тих, хто заповнює та подає електронну декларацію вперше, це розпорядження не містить.

Напроти, матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 містять відомості про те, що КП «Теплоенерго» ДМР Антикорупційну програму разом з відповідальною за її реалізацію особою на виконання вимог ст. 62 Закону України «Про запобігання корупції», затвердило лише 29.05.2017р. наказом № 260 (тобто після спливу терміну подачі електронних декларацій за 2016р. а.с. № 12).

Отже, відповідальна особа за реалізацію Антикорупційної програми на підприємстві, яка б могла роз,яснити, допомогти працівниками, завчасно та правильно подати електронні декларації, на момент спливу строку такої подачі у 2017р., у КП «Теплоенерго» ДМР була відсутня.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відносно неї підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, не погоджуюсь з позицією ОСОБА_2, що сплинув тримісячний строк для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки остаточні документи, які вимагав надати Департамент захисту економіки національної поліції України своїми запитами в межах перевірки, КП «Теплоенерго» ДМР надало тільки 12.03.2018р. (а.с. № 15), після чого 19.03.2018р. у ОСОБА_2 були відібрані пояснення (а.с. № 47), а 16.05.2018р. складено протокол (а.с. № 1-7).

На підставі викладеного та керуючись ч. 6, 7 ст. 126 Конституції України, Законом України Про запобігання корупції, ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 2 ст. 172-6, ст. ст. 247, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: Н.В. Ткаченко