Справа № 195/1806/17
Провадження № 3/192/25/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" березня 2018 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О.О., розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 1969 року червня місяця 11 числа в м. Борзя Читинської області, Російської Федерації, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, працює суддею Томаківського районного суду Дніпропетровської області, середньомісячний дохід 5000 грн., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду на дійшов протокол про адміністративне правопорушення повязане з корупцією № 425 від 23 листопада 2017 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області, будучи відповідно до підпункту ґ п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), субєктом на якого поширюється дія Закону, згідно зі ст. 1 Закону субєктом декларування, не виконав вимоги ч. 2 ст. 52 Закону, вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за таких обставин.

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 1726 КУпАП, а саме 05 серпня 2017 року придбав майно на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, тобто на суму, що перевищує 80000 грн., придбавши у власність автомобіль марки PEUGEOT модель 301, сірого кольору, № кузова VF3DD9HP0HJ556852, шляхом укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІОН АВТО» та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5884ЛА106 від 05 серпня 2017 року у м. Запоріжжя. Згідно договору вартість автомобіля становить 387635 грн. Пунктом 4 договору право власності та ризик випадкового знищення (пошкодження) автомобіля переходить від продавця до покупця з моменту укладення даного договору. Таким чином, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення вважала, що у ОСОБА_1 право власності на автомобіль виникло з моменту укладення договору 05 серпня 2017 року.

ОСОБА_1, виконуючи вимоги законодавства щодо реєстрації автомобілю, власником якого він став, відповідно до умов договору 05 серпня 2017 року, знаходячись 10 серпня 2017 року у денний час доби у територіальному сервісному центрі № НОМЕР_2 в Запорізькій області МВС України, після вчинення дій щодо придбання обєкту рухомого майна, достовірно будучи обізнаним про вартість придбаного ним майна, яке становило 387635 грн., здійснив реєстрацію автомобіля на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №5884ЛА106 від 05 серпня 2017 року, укладеного між ТОВ «ЛІОН АВТО» та ОСОБА_1

Акт приймання-передачі автомобіля № ЛА-058 між ТОВ «ЛІОН АВТО» та ОСОБА_1, укладено 23 серпня 2017 року. Водночас, виходячи зі змісту договору, дата фактичного передання ТОВ «ЛІОН АВТО» автомобіля ОСОБА_1, могла не збігатися з моментом виникнення право власності на транспортний засіб, яке у нього виникло 05 серпня 2017 року. Тому 05 серпня 2017 року у ОСОБА_2, як субєкта декларування відбулись суттєві зміни у майновому стані.

Водночас, відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, здійсненому 22 листопада 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1, опублікував повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що відбулись 05 серпня 2017 року, внаслідок купівлі зазначеного транспортного засобу, несвоєчасно, а саме 28 серпня 2017 року о 08 год. 23 хв. повідомленню присвоєно унікальний ідентифікатор https://public.nazk.gov.ua/declaration/b6-429f-a597-686d7902fc2c. Повідомлення про вищевказану суттєву зміну у майновому стані здійснено ОСОБА_1 28 серпня 2017 року, тобто поза межами граничного строку в десять днів з моменту отримання доходу в розмірі 387635 грн., що настала 05 серпня 2017 року. Вважають, що вказаним діями суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко Марк Вікторович вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину у вчиненні адміністративному правопорушенні передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП не визнав та пояснив, що жодних порушень антикорупційного законодавства з його боку не було, він своєчасно в десятиденний строк з моменту придбання автомобіля, а саме з 23 серпня 2017 року, повідомив про суттєву зміну свого майнового стану 28 серпня 2017 року. Факт придбання автомобіля саме 23 серпня 2017 року, підтверджується копією договору купівлі-продажу №ЛА-058 від 05 серпня 2017 року., згідно якого момент придбання автомобіля відраховується з моменту підписання акту прийому передачі автомобіля обома сторонами.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши всебічно, повно і об'єктивно всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення в ньому відсутнє посилання на характер дій ОСОБА_1, умисний чи неумисний, під час вчинення адміністративного правопорушення, а також не визначено кінцеву дату можливого повідомлення ОСОБА_1 про суттєву зміну майнового стану.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 не своєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення додано вільну роздруківку з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, при цьому в даній роздруківці відсутні відомості про дату народження особи, яка подала повідомлення про суттєві зміни, а також будь-які відомості про відповідність відомостям, що міститься в роздруківці відомостям, що маються в реєстрі.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - Інформація (документи), що містяться в Реєстрі, надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Таким чином, надане у якості доказу повідомлення з публічної частини реєстру, не може бути допустимим доказом, оскільки не містить в собі повних ідентифікаційних ознак особи, яке подало повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а також таке повідомлення не містить відомостей про відповідність інформації, відомостям в реєстрі.

Окрім цього, слід зауважити, що ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Разом з тим особа, яка склала протокол про адміністративне правопрушення, посилається в протоколі при обґрунтуванні обовязку ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, саме на час виникнення права власності на майно, а саме автомобіль марки PEUGEOT модель 301, тоді, як положенням статті визначено про обовязок повідомлення про зміну майнового стану особи, з часу придбання майна, тобто фактичного отримання його у розпорядження особою.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, а саме порушення вимог ст. 256 КУпАП, щодо не зазначення направленості дій ОСОБА_1, визначення кінцевого терміну подання повідомлення про зміни суттєвого стану, а також неподання допустимих доказів щодо повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни майнового стану саме 28 серпня 207 року, прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення не надається можливим, і тому повна оцінка досліджених в судовому засіданні доказів не проводиться, оскільки відсутня конкретизація адміністративного правопорушення, яке на думку особи, що скала протокол вчинив ОСОБА_1

У звязку з чим, згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1726, 247, 256 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбачене ч. 2 ст. 1726 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП та відсутності події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя О.О.Стрельников