Справа № 748/699/18 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/795/198/2018
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 12 березня 2018 року, в 15 год. 25 хв., у селі Количівка, Чернігівського району та області, ОСОБА_1, у порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність рішення. Зазначив, що огляд на стан сп'яніння був проведений із порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Так, у лікувальному закладі у нього не відбиралися біологічні зразки для аналізу і навіть не пропонувалося надати такі зразки. В той час як у акті медичного огляду зазначено, що він відмовився надати біологічні зразки для аналізу на стан сп'яніння. Зазначив, що чинним законодавством не передбачено застосування у лікувальних закладах алкотестера. Крім того, вказав на відсутність доказів застосування технічного засобу під час його огляду на стан сп'яніння. Вказав на зацікавленість лікаря-нарколога, який проводив його огляд на стан сп'яніння. Акт про проведення медичного огляду, на його думку, не відповідає фактичним обставинам, що свідчить про фальсифікацію даного документу. А тому, медичний висновок щодо результатів його огляду на стан сп'яніння, був складений з порушеннями та є недійсним.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 двічі не з'явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №012516, 12 березня 2018 року, об 15 год. 25 хв., ОСОБА_1 в с. Количівка Чернігівського району та області, порушивши пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 у своїх пояснення зазначив, що вживав домашню настоянку подорожника (а.с.1).

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 161 від 12 березня 2018 року, виданого лікарем КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп'яніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вищевказаний висновок КЛПЗ "Чернігівський обласний наркологічний диспансер" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №161 від 12.03.2018 року був складений на підставі Акту медичного огляду №161 від 12.03.2018 р., згідно якого при вимірюванні приладом "Алконт 01СУ" №1664-09 (повірка №12-02/0501 до 08.02.2019 року) вміст етилового спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становив 1,3 проміле.

Будучи допитаною в судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_2, яка проводила медичний огляд ОСОБА_1, пояснила, що хід проведення огляду був відображений в акті та нею було встановлено діагноз - алкогольне сп'яніння. Оскільки в акті зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від здачі аналізів для лабораторного дослідження, то така відмова відповідає дійсності.

Посилання ОСОБА_1 на зацікавленість лікаря-нарколога ОСОБА_2 у визнанні його винним за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставним, оскільки у лікаря немає жодних підстав для обмовляння апелянта, а проведення медичного огляду на стан сп'яніння входить до її професійних обов'язків.

Твердження ОСОБА_1, що чинним законодавством не передбачено застосування у лікувальних закладах алкотестера, не ґрунтується на Законі та спростовується пунктом 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, яким передбачено використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, за умови підтвердження сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За таких підстав, доводи ОСОБА_1 про проведення його огляду на стан сп'яніння з порушеннями чинного законодавства є безпідставними.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від17 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний