Справа № 277/140/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 квітня 2018 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

при секретарі Євтушок М.Т.

з участю прокурора Куницької О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Ємільчине адміністративний матеріал, який надійшов від Управління захисту економіки в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

яка народилась 27 грудня 1985 року в с. Ганнопіль Ємільчинського району Житомирської області та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка не працює

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно адміністративних матеріалів ОСОБА_1, будучи у період з 06.11.2015 року по 23.12.2016 року секретарем Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, яка відноститься до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України. Таким чином вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась. Пояснила, що їй було відомо, що вона має подати електронну декларацію після звільнення з посади секретаря Ганнопільської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. Намагалась це зробити, але через відсутність мережі інтернет, їй не вдалося вчасно подати декларацію. Не розібравшись з технічним меню електронного реєстру, не помітила відсутність декларації. Коли їй повідомили про відсутність декларації в реєстрі, то вона негайно усунула порушення.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення правопорушника, беручи до уваги думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена зібраними у справі доказами, а саме: даними, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 34 від 06.02.2018 року, поясненнями ОСОБА_1, роздруківками з офіційного сайту «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», розпорядженням сільського голови Барашівської сільської ради № 77 від 23.12.2016 року про звільнення секретарів рад, суд дійшов наступного висновку.

Дії ОСОБА_1, які виразились у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суддя, виходячи з вимог закону, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суддею при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи особу порушника, той факт, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувалась, не мала прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, а останнє пов'язане із неуважністю правопорушника, те, що негативних наслідків в результаті дій ОСОБА_1 не наступило, допущене порушення усунено нею самостійно в найкоротші строки, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 22, 33-36, 212-21, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_4 ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП - у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд Житомирської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_5