Справа № 489/2147/18 25.06.2018 25.06.2018 25.06.2018
Номер провадження: 33/784/316/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/316/18 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.172-7 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Апеляційного суду Миколаївської області Лисенко П.П., вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги прокурора Інгульського відділу Миколаївської міської прокуратури № 2 ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2018 року, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої директором ЖКП ММР "Південь", проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4, з 10 квітня 2017 року, обіймаючи посаду директора ЖКП ММР "Південь" та будучи субєктом, на якого відповідно до п.п."а" п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" поширюється дія вказаного Закону, будучи зобовязаною відповідно до вимог ч.1 ст.45 цього Закону, щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, з продовженням строку подачі декларації до 01 травня 2017 року. Відповідно до п.5-1 Розділу ХІІІ "Прикінцевих положень" Закону, подала декларацію за 2016 рік, 27 вересня 2017 року, чим допустила несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

В поясненнях ОСОБА_4 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та зазначала, що за обставин зазначених у протоколі, вона не подала декларацію за 2016 рік, оскільки подати її до 1 квітня вона обєктивно не могла, будучи призначеною на посаду лише 10 квітня 2017 року та про необхідність подачі такої декларації її ніхто не повідомив.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2018 року провадження по справі ОСОБА_4 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

22 червня 2018 року прокурором Інгульського відділу Миколаївської міської прокуратури №2 ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на зазначену постанову суду.

Апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» за № 1952-VIII від 16 березня 2017 року, внесені зміни до ст. 294 КУпАП, які набрали законної чинності 16 квітня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП (з врахуванням внесених до неї змін), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, за змістом ст. 7, 287 КУпАП, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках, а саме, при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В силу ст. ст. 24, 250 КУпАП, у межах реалізації функції нагляду прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення під час доставляння порушника для складення протоколу про адміністративне правопорушення, застосування адміністративного затримання, виконання громадських чи виправних робіт, адміністративного арешту, арешту з триманням на гауптвахті.

Таким чином, лише при застосуванні названих вище заходів примусового характеру прокурор має право на подачу апеляційної скарги у справах про адміністративні порушення.

Однак, по даній адміністративній справі суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва, у своїй постанові від 13 червня 2018 року, не застосовував до ОСОБА_4 заходів примусового характеру, які, відповідно до ст. 24 КУпАП, були б повязані з обмеженням особистої свободи громадян, а тому прокурор не міг оскаржувати її в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, що не наділена правом апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської міської прокуратури № 2 ОСОБА_3В на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повернути до Інгульського відділу Миколаївської міської прокуратури №2, як таку, що подана особою, що не наділена правом на апеляційне оскарження названої постанови.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2