ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/961/18

23 березня 2018 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в :

11 січня 2018 року о 09 год. 35 хв. в м. Рівне по вул. С.Бандери 46 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння, а саме звужені зіниці очей що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність. Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного спяніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає та стверджував, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було порушено положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме те, що працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, а також працівники поліції при наявності відмові ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного спяніння зобовязання в примусовому порядку навіть із застосуванням фізичної сили доставити останього до медичного закладу. Також просить закрити провадження відносно ОСОБА_1 на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд заслухав пояснення ОСОБА_2, дослідив матеріали справи, оцінив їх в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, працівниками поліції правомірно було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного спяніння.

Суд не може погодитись з твердженнями захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції порушено положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки п.12 II Розділу Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя. Таким чином огляд на стан наркотичного спяніння проводиться виключно в медичному закладі, а тому з боку працівників поліції при складані протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 жодних порушень не було.

Також, суд критично ставиться до твердження адвоката ОСОБА_2 стосовно примусового у разі відмови доставлення особи до медичного закладу, оскільки останнім невірно трактуються положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Адже відповідно до зазначеної Інструкції працівники поліції не зобовязанні, а саме забезпечують доставку осіб до найближчого закладу охорони здоровя у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, що стосується лише огляду на стан алкогольного спяніння. В даному ж випадку працівниками поліції було встановлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного спяніння, запропоновано пройти огляд на стан наркотично спяніння в медичному закладі, розяснення правові наслідки відмови, проте ОСОБА_1 однозначно відмовився проїхати до медичного закладу для проведення такого огляду.

Отже, суд вбачає що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складено правомірно та з дотриманням вимог законодавства, судження адвоката ОСОБА_2 є безпідставними.

Також суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю, підтверджується наявними та дослідженими судом матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №063513, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 січня 2018 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1. а також пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника стягується судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Враховуючи викладене, і керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283-284 КУпАП, ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 (РНОКПП:НОМЕР_1) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП:НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду П.Д. Денисюк