Дата документу 19.03.2018
Справа № 501/382/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Журавля П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

прокурора Кравченко А.М.,

представника ОВС УЗЕ в Одеській області ОСОБА_1,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого старшим інспектором ТОВ «Портосервіс-Одеса», мешкає за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, пр.-т.Миру, 43, кв.58,

за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Старшим оперуповноваженим в ОВС відділу протидії злочинів у море господарському комплексі Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_1 було складено протокол №198/2018 від 16.02.2018 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_2 До протоколу було додано матеріали на 126 аркушах.

Особа, яка зібрала зазначені матеріали назвала їх: «матеріали щодо можливого адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_2Д.»

Із протоколу вбачається, що відповідно Наказу ДП «МТП «Чорноморськ» від 13.11.2017 №655/0-19 ОСОБА_2 старший інспектор портового нагляду за швартовими операціями Портофлоту, звільнений з 14.11.2017 року з ДП «МТП «Чорноморськ» у звязку з переведенням на інше підприємство ТОВ «Портосервіс - Одеса», та в порушення вимог п.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції у встановлений термін декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, при цьому пояснив суду, що його перевели з ДП «МТП «Чорноморськ» в ТОВ «Портосервіс - Одеса», де він продовжував виконувати ту саму роботу. При переведені йому ніхто не говорив, що треба подавати декларацію. В середині грудня 2017 року він отримав із Національного агентства з питань запобігання корупції листа-повідомлення про необхідність протягом десяти днів подати декларацію, що він і зробив 20 грудня 2017 року.

Прокурор і старший оперуповноважений ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримали, стверджуючи про наявність у діях ОСОБА_2 корупційного діяння передбаченого ч.1 ст.172-6 КупАП. При цьому ні прокурор, ні старший оперуповноважений ОСОБА_1 не змогли пояснити суду, які функції держави виконував ОСОБА_2, якою нормою закону передбачено «негайність» подання декларації при звільнені.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку прокурора, старшого оперуповноваженого ОСОБА_1, перевіривши приєднанні до справи матеріали, суд зважує наступне.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, повязане з корупцією-діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту складеного протоколу випливає, що ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 45 вказаного Закону (в редакції, що діє з 23.03.2017 р.), субєкти декларування, зокрема, особи визначені у підпункті «а і в» пункту 2, пункті 5 частини першої ст.3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 р. «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», перший етап системи подання та оприлюднення декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 р. чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно із статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

За змістом п. п. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 р., декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Крім цього, датою припинення виконання субєктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої п.п. 2 п. 5 цього Розділу, що зазначено у п. 4 абзаці 2 п. 11 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, декларацію подав ОСОБА_2 (перед звільненням) 20.12.2017 р., що відповідає даті фактичного подання декларації субєктом декларування.

Таким чином, 20.12.2017 р. ОСОБА_2 на виконання вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» було подано відповідну декларацію (після звільнення) за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Слід зауважити, що ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом із тим, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

У своєму рішенні «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14.10.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі, коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків людини або контролюючих органів, рішення приймається на користь людини.

Згідно з вимогами ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є насамперед, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи із змісту ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладене, суд наголошує, що частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» на ОСОБА_2, як на особу, яка припиняє діяльність, повязану з функціями держави, покладений обовязок подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

З матеріалів справи випливає, що після припинення трудових відносин з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» ОСОБА_2 вимогу, покладену на нього ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», виконав, подавши 20.12.2017 р. до НАЗК декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, зазначення у протоколі про порушення ОСОБА_2 вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» на матеріалах справи не ґрунтується.

Обставини недотримання ОСОБА_2 терміну подачі такої декларації, визначеному у нормативних актах Національного агентства з питань запобігання корупції, про що зазначено у протоколі не можуть слугувати підставами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, оскільки така вимога як подання у певний термін декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у разі припинення такої діяльності, не визначена Законом України «Про запобігання корупції».

Суд звертає увагу, що старший оперуповноважений ОСОБА_1 при оформлені адміністративних матеріалів на ОСОБА_2 назвав їх: «матеріали щодо можливого адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_2Д.», тобто він мав сумнів щодо наявності правопорушення взагалі.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Журавель П.І.

Строк предявлення постанови до виконання

згідно Закону України „Про виконавче провадження

Постанова набрала чинності з «___»________2018 р.