АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5714/17Суддя 1 інстанції Ніколенко Д. М.
Номер провадження 33/774/59/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

21 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Бляхарського А.А., матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 дня, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, викладених у постанові, 06 грудня 2017 року о 00-30 год. по АДРЕСА_2, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу Драгер №6820 в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що цей строк був пропущений з поважної причини, оскільки, присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції він не був, а копію постанови, в порушення ч.1 ст.285 КУпАП, отримав лише 05 січня 2018 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, оскільки обставини, що викладені у ній не відповідають дійсності. Звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей, хто та де саме перебував у стані алкогольного сп'яніння. Окрім того, стверджує, що працівниками патрульної поліції, в порушення вимог Інструкції №1452 від 09.11.2015 року, не надано йому направлення на проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння. Також, зауважує, що справу було розглянуто за його відсутності, чим порушено його право захист.

Суд, вислухавши захисника Бляхарського А.А., який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги й наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2не був присутнім в суді першої інстанції при розгляді справи і оголошенні постанови та будь-які дані про отримання ним її копії відсутні. Постанова оскаржена ОСОБА_2 з порушенням встановленого законом 10-денного строку, оскільки він звернувся до суду з апеляційною скаргою 05 лютого 2018 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 30 грудня 2017 року.

Суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за його відсутності, а докази своєчасного отримання ним постанови в матеріалах справи відсутні, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №114770 від 06 грудня 2017 року, яким встановлено, що 06 грудня 2017 року о 00-30 год. по АДРЕСА_2, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу Драгер №6820 в присутності двох свідків (а.с.1).

Також, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується його поясненнями, наведені у вказаному протоколі, згідно яких він вину у вчиненні правопорушення визнав, та поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, долученими до матеріалів справи, згідно яких 06 грудня 2017 року, в їх присутності водій ОСОБА_2пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому ним повітрі становить 1,91 проміле(а.с.4-6).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, відповідно акта огляду на стан алкогольного сп'яніння, огляд ОСОБА_2 проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» №0308, у присутності вказаних вище свідків, у зв'язку з виявленими ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та реакція, що не відповідає обстановці. Результати огляду - 1,91 проміле (а.с.2).

Відповідно до роздруківки за результатами тестування на алкоголь до протоколу серії БД №114770 від 06 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2., тест проводився за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», результат тесту 1,91 проміле (а.с.3).

Також, вина ОСОБА_2у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з встановленням перебування його у стані алкогольного сп'яніння (а.с.6).

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається невідповідність Правилам дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Щодо доводів апеляційної скаргиОСОБА_2стосовного того, що працівниками патрульної поліції не надано йому направлення на проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі, суд вважає їх необґрунтованими виходячи з такого.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться у закладах охорони здоров'я.

Окрім того, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Тобто, відповідно до зазначених вище вимог закону, направлення водія на огляд на стан сп'яніння до медичного закладу здійснюється поліцейським тільки у разі його незгоди на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, та в обов'язковому порядку - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції.

Виходячи з викладеного та враховуючи те, що ОСОБА_2 погодився на проведення огляду на встановлення стану сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», доводи його скарги про необхідність направлення до медичного закладу, є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2про те, що суд розглянув справу за його відсутності, чим порушив право на захист, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з протоколу слідує, що він був належним чином повідомлений про розгляд справи у Довгинцівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 грудня 2017 року о 10-00 годин та про необхідність явки в судове засідання, про що свідчить його підпис, але своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП не передбачена обов'язкова присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_2

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко