Справа № 541/2733/17
Номер провадження3/541/28/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Сидоренко Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, зі слів не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2017 року БР №063881 09 грудня 2017 року о 04 годині 11 хвилин в м.Миргороді по вулиці Гоголя водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21091 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія в Миргородській ЦРЛ. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9 (а.) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що автомобілем не керував, останній зупинився на узбіччі, оскільки був поламаний, заперечував, що відмовився проходити огляд на стан спяніння шляхом продуття алкотестеру.

27.12.2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій зазначив, що свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнавав і не визнає, оскільки в дійсності спиртним пахло від одного із інспекторів поліції, що спілкувався з ним 09.12.2017 року, про що було вказано у поясненнях до протоколу. Крім того, зазначив, що 09.12.2017 року за станом здоровя не міг керувати і не керував належним йому автомобілем, оскільки хворів і приймав ліки. Під час руху по вулиці Гоголя в м.Миргород в напрямку перехрестя вулиць Гоголя-Гурамішвілі-Котляревського, при підїзді до залізничної колії в автомобілі зникло електроосвітлення, і було пробите праве переднє колесо. У звязку з цим автомобіль був зупинений після проїзду перехрестя на узбіччі дороги і в цей час до автомобіля підїхали працівники поліції, і, встановивши особу по наданим документам, не залучивши двох незацікавлених свідків та не провівши огляду з використанням технічних засобів, примусили сісти в один із автомобілів інспекторів і доставили його в Миргородську ЦРЛ, де лікарем було проведено обстеження з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і Керівництва по експлуатації приладу Alcotest6810 (а.с.12-13).

28 лютого 2018 року ОСОБА_2 надав клопотання, в якому свою вину в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не визнав. Зазначив, що при дослідженні судом відеозапису його огляду на стан алкогольного спяніння в Миргородській ЦРЛ наданого працівниками поліції чітко видно, як медична сестра надає йому для продування газоаналізатор «Drager Alcotest» з уже встановленим на ньому одноразовим мундштуком (05 хв.04 сек. запису), не розпакувавши його в його присутності. Крім того зазначив, що пульс та артеріальний тиск ніким не вимірювався (в ОСОБА_3 «пульс 100, А/Т 140/80»), тестування в позі Ромберга не проводилося (в ОСОБА_3 «не устойчевий, з похитуванням»), носову пробу ніхто не пропонував виконувати (в акті «не виконує»), повторне обстеження з використанням Алкотестера через 20 хвилин не проводилося, а в ОСОБА_3 мається відповідний запис). Посилався на постанову Апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2017 року у справі №520/9089/17 якою встановлено, що дія Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 згідно з наказом МОЗ України від 10.02.2010 року № 95 приладу «Drager Alcotest» закінчилося ще 10.02.2015 року у звязку з чим вважав, що зазначений в ОСОБА_3 газоаналізатор відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення у переліку дозволених для застосування на території України не зареєстрований, а відтак його показники не можуть вважатися допустимими для висновку лікаря про стан спяніння. Також ще раз зазначив, що від проходження медичного огляду він не відмовлявся та не зміг заявити про незгоду з результатами огляду, який в дійсності не проводився. Просив витребувати від адміністрації Миргородської ЦРЛ точні відомості про газоаналізатор «Drager Alcotest» (модель, заводський номер приладу), його калібрування кожні шість місяців, починаючи з 2017 року (червень-грудень), копію його сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку цього робочого засобу вимірювальної техніки, який був використаний для його обстеження 09 грудня 2017 року, а також копію Інструкції з його експлуатації; викликати і допитати медичну сестру, яка надала вищезазначений прилад для продування (а.с. 38).

Для допиту в якості свідків ОСОБА_3, який за поясненнями ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики суду не зявилися, що щоразу призводило до відкладення розгляду справи.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_5 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Згідно зі змістом протоколу, правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_1 було вчинено 9 грудня 2017 року, а отже на даний час закінчився строк накладення адміністративного стягнення за вказане правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності зясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження.

Беручи до уваги вищевикладене вважаю, що провадження у справі по ст.130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 130, 221, 247, 277, 279, 283, 287 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_6