Справа № 465/5752/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/783/215/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 30 січня 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно з постановою, ОСОБА_2, 30.09.2017 року о 12 год. 50 хв. в м.Львові на перехресті з вул. Кульпарківська на вул.Скісна, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснюючи поворот праворуч з другорядної дороги, не дав дорогу транспортному засобу «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 б; 16.11 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 30 січня 2018 року, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

На його переконання, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду поданої апеляційної скарги, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.21,22).

26 березня 2018 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він підтримує свої апеляційні вимоги та просить розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів поданої апеляційної скарги, на переконання апеляційного суду, висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2017 року серії БР№200733 (а.с.1), згідно з яким 30.09.2017 року о 12 год. 50 хв. в м.Львові на перехресті з вул. Кульпарківська на вул.Скісна, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснюючи поворот праворуч з другорядної дороги, не дав дорогу транспортному засобу «Nissan Note», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 б; 16.11 ПДР України; схемою місця ДТП (а.с. 3), яка без зауважень підписана обома учасниками даної пригоди, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, їх взаємне розташування на проїзній частині та зазначено перелік наявних механічних пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, а також поясненнями водіїв обох транспортних засобів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про обставини виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, що були надані працівникам поліції безпосередньо на місці пригоди (а.с. 4, 5), які є послідовними та повністю узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Суддею першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого ОСОБА_2 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Що стосується покликань ОСОБА_2 про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі прийняття постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з'ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції обґрунтовано встановлено вину ОСОБА_2 та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 30 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк