Єдиний унікальний номер 243/1728/18 Номер провадження 33/775/253/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, за участю захисника ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу захисника овчаренка О.О. на постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2018 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом 28 лютого 2018 року о 02 годині 10 хвилин в м. Словянськ на перехресті вулиці Смольної та вулиці ОСОБА_4, водій ОСОБА_3, який раніше, 01 грудня 2017 року на підставі Постанови судді Словянського міськрайонного суду Донецької області був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і йому було призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, керував транспортним засобом «Mazda 626», державний номерний знак 90682ЕК, який належить ОСОБА_5, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка мова). Про проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, у встановленому законом порядку, водій спочатку погодився пройти огляд, але у медичному закладі ухилився від проходження такого огляду в присутності двох свідків, що підтверджено Висновком № 98, вчинивши відповідне правопорушення повторно протягом року, Постанова Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2017 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції виклав докази неповно, частково. Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що технічний засіб після продуття ОСОБА_3 спрацював. Стверджує, що в медичному закладі, ОСОБА_3 не зміг надати біологічний зразок повітря. Та просив відібрати в нього біологічний зразок сечі, на що йому безпідставно було відмовлено. Також працівниками поліції не надано сертифікат на технічний пристрій. Зазначає, що результати перевірки не були оформлені згідно до вимог діючого законодавства. Звертає увагу, що в акті про відмову від проходження медичного огляду не зазначено, що ОСОБА_3 відмовився надавати інші біологічні матеріали, які вимагає інструкція, та в акті лише зазначено, що останній відмовився від надання біологічного звязку - повітря. Також зазначає, що акт проходження медичного огляду складений о 03-10 годині, а протокол складений раніше о 03-00 годині. Отже огляд на стан спяніння було проведено з грубим порушенням порядку проведення огляду. Також зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відповідають дійсності, та підписані без попереднього ознайомлення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляцію, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП не дотримався.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 094115 від 28.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, не чітка мова). Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки авто та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій спочатку погодився пройти, але у медичному закладі ухилився від проходження такого огляду в присутності двох свідків, що підтверджено висновком № 98. Вчинено повторно протягом року.

Із пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які за своїм змістом є аналогічними між собою, слідує, що при огляді на стан спяніння у медичному закладі, у громадянина ОСОБА_3 було здійснено неодноразову спробу здійснити забір повітря з ротової порожнини, проте останній не зміг зробити достатній виброс повітря з порожнини рота.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6 наданих в судовому засіданні в суді першої інстанції, працівники поліції запропонували ОСОБА_3 продути в трубку, для перевірки його на стан спяніння. ОстанніЙ намагався дути в трубку, проте в нього нічого не виходило, потім ОСОБА_3 запропоновували їхати в наркологію, на що він погодився. Ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_3 помітно не було.

Свідок ОСОБА_7 допитаний в суді першої інстанції показав, що ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження медичного огляду на місці зупинки автомобілю.

ОСОБА_3 в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив фактичні обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак зауважив що не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння на місті зупинки автомобіля, в присутності двох свідків, але він не зміг належно продути трубку та апарат нічого не показав, в медичному закладі, також нічого не зміг продути, оскільки він хворів. Інших аналізів працівники медичного закладу йому не пропонували відібрати.

Як вбачається з відеозапису наданого поліцейськими, ОСОБА_3 не відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місті зупинки автомобіля, здійснив продуття в технічний пристрій в наслідок чого в пристрої увімкнулась червона лампочка, отже технічний пристрій спрацював (а.с.. 4).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналіз наведеної вище вимоги КУпАП свідчить про те, що у разі незгоди водія (судноводія) з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів подальший огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Однак, ОСОБА_3 не виражав незгоди з результатами проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів на місті зупинки автомобіля, та виконав всі вимоги працівників поліції щодо проведення огляду, тому працівниками поліції в порушення вимог ст.. 266 КУпАП безпідставно направлено ОСОБА_3 до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння.

Також працівниками поліції порушено вимоги п.4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не складався ні акт огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ні направлення останнього на огляд у заклад охорони здоров'я, де були б вказані ознаки сп'яніння, також не долучено роздруківка із результатом огляду ОСОБА_3 з використанням спеціального технічного засобу або із вказівкою неможливості встановити результати огляду.

Крім того, згідно п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних в пункті 12 цього розділу.

Проте, як вбачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 98 від 28.02.2018 року ОСОБА_3 було запропоновано лише дати біопробу видихаємого повітря (на алкотестер «Драгер»), тобто той самий вид огляду, який проводився на місті зупинки автомобіля. Відмови від надання інших біоматеріалів передбачених інструкцією в акті не зафіксовано, та суду не надано (а.с. 34).

З огляду на те, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було доведено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки останній виконав усі вказівки працівників поліції, та з причини не залежних від самого ОСОБА_3, не встановлено наявність або відсутність алкогольного спяніння, слід вважати, що працівниками поліції була порушена процедура проведення такого огляду, яка передбачена ст. 266 КУпАП, а тому вважається недійсним, що є підставою для визнання відсутності в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи вище наведені факти, суд приходить до переконливого висновку, що постанова Словнського міськрайонного суду від 23 травня 2018 року підлягає безумовному скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя