Справа № 127/6658/18
Провадження № 3/127/1894/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №408991 від 18.03.2018 року водій ОСОБА_1 18.03.2018 року о 21 год. 00 хв., в м. Вінниця по вул. Г.Успенського, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки «AUDI А6», д.н.з. RР73703, з ознаками наркотичного спяніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що 18.03.2018 року він дійсно керував автомобілем та його зупинили працівники поліції. Під час зупинки йому запропонували проїхати в КЗ ВОНД «Соціотерапія» та здати аналізи на стан спяніння, на що він погодився. Він набрав в ємність аналізи, проте лікар в медичному закладі відмовився прийняти в нього ємність з аналізами та повідомили, що необхідно ще раз наповнити ємність, проте він це не міг зробити фізіологічно. Він запропонував, що у нього взяли аналіз крові, проте повідомили, що в медичному закладі немає апаратури для проведення таких аналізів, а тому йому написали у висновку, що він відмовився здавати аналізи.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка свідок поліцейський роти №2 БУПП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що 18.03.2018 року він заступив на патрулювання та по вул.. Г.Успенського був зупинений транспортний засіб марки «AUDI А6», д.н.з. RР73703 під керування водія ОСОБА_1, який мав явні ознаки наркотичного спяніння, проте поведінка у нього була адекватна, він погодився поїхати та здати аналізи на стан спяніння. В медичному закладі він відмовився повторно здати аналізи, оскільки попередні не приймав лікар, після цього на дану особу було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар-нарколог ОСОБА_3 суду пояснила, що дійсно 18.03.2018 року для аналізів на стан спяніння був доставлений ОСОБА_1 Вона йому дала ємність для збору аналізу, проте коли ОСОБА_1 повернувся з цією ємністю і з аналізами, то вона їх не прийняла, оскільки в неї були сумніви, що це його аналізи, тому вона попросила його ще раз наповнити ємність аналізами, проте він відмовився, тому вона у висновку написала, що особа відмовилась здати аналізи для визначення стану спяніння. Аналіз крові особі для визначення стану спяніння не проводився.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 та свідків, надані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставин справи і вирішити її в точній відповідності з законом

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, з обєктивної сторони даний вид правопорушення може виражатись зокрема як: 1. керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зважаючи на вказане письмове пояснення поліцейського, викладеного у рапорті та висновок лікаря-нарколога КЗ ВОНД «Соціотерапія» щодо обставин справи оцінюються судом критично, оскільки в судовому засіданні і поліцейським роти №2 БУПП у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_2, і лікарем-наркологом ОСОБА_3 підтвердили обставини того, що ОСОБА_1 під час зупинки мав адекватну поведінку, аналізи на визначення стану спяніння здав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях пятака О.В. наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а вказані правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по справі підлягає закриттю.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 7, ст. 130, 247, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя