Провадження № 33/792/19/18
Справа № 684/489/17 Головуючий в 1-й інстанції Лазаренко А. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника-Гопки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду, 18.07.2017 року о 16 год. 40 хв. в с. Паплинці, по вул. Леніна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що в ході судового розгляду ним було заявлено клопотання про залучення захисника (представника) для захисту його законних прав та інтересів, та про допит свідків, які могли б підтвердити його невинуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, суд першої інстанції невмотивовано відмовив йому у задоволенні вищезазначеного клопотання, що в свою чергу унеможливило реалізувати його права на повноцінний судовий захист.

Зазначає, що автомобілем він не керував, а керував його приятель, який перебував в магазині, коли до припаркованого автомобіля підійшли працівники поліції. Поліцейський, який складав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не дав йому його підписати і не вручив копію.

Посилається на те, що місцевим судом було грубо порушено норми статті 268 КУпАП, які гарантують права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, тощо. Адміністративна справа розглянута без його участі, незважаючи на те, що його захисником заявлялось клопотання про виклик свідків та відкладення розгляду справи на інший день.

Також, стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд має пройти водій на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і не чітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, що б реалізувати право на захист. Таким чином, твердження суду про те що вина ОСОБА_1 повністю доводиться наявними матеріалами справи про однозначну відмову від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення. Але протокол цим вимогам не відповідав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, допитавши свідків перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, дізнання, з'ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 479302/720 від 18.07.2017 року, згідно з яким, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

В поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3(а.с.3,4) підтвердили факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом і перебування його з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Крім того вказали, що ОСОБА_1 відмовився, у їх присутності, від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від дачі пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився.

В процесі апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 не заперечував перебування, у вказаний день та час, в с. Паплинці, по вул. Леніна, на автомобілі НОМЕР_2 та перебування там працівників поліції, однак викладав свою версію подій.

Обставини керування саме ОСОБА_1, зазначеним транспортним засобом, 18.07.2017 року о 16 год. 40 хв., а не іншою особою, його відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, повністю стверджується, жодним чином не спростованими стороною захисту, в процесі апеляційного розгляду справи, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, з яких слідує, що ОСОБА_1, на місці зупинки автомобіля, виявляв явні ознаки алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння, в тому числі, в медичному закладі відмовився.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних пояснень та показань цих свідків.

У зв'язку з цим, підстав вважати, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, враховуючи їх безсторонність, відсутність навіть попереднього знайомства з ОСОБА_1, оговорюють останнього не має.

Більше того, вказані твердження названих свідків повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими суддею доказами.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1 який є прямо зацікавленою особою, його звинуваченні органів поліції та суду в упередженості та необ'єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.

Є надуманими та повністю спростовуються матеріалами справи доводи ОСОБА_1 про те, що за кермом транспортного засобу перебував не він, а свідок ОСОБА_5, оскільки такі спростовуються пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 3,4), яким суд правомірно надав перевагу, так як вони повністю узгоджуються між собою.

Не спростовують обставин вчинення правопорушення і показання свідка ОСОБА_5, дані ним в апеляційному суді, про керування транспортним засобом саме ним, а не ОСОБА_1, так як цей свідок є зацікавленим у розгляді справи на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і його показання спростовуються сукупністю досліджених апеляційним судом доказів.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об'єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1, свідків, заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідків, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Об'єктивних даних, які б вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1, в матеріалах справи не встановлено.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, на що є посилання в апеляційній скарзі, і вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Твердження апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд має пройти водій на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я) позбавлені підстав, оскільки в протоколі чітко зазначено, що ОСОБА_6 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння і відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку. З показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що йому пропонувався огляд на стан алкогольного сп'яніння, на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, від якого він відмовився.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1, так як розгляд справи судом 17.10.2017 року проводився у його відсутність, не заслуговують на увагу.

Дійсно, згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з повідомлення про вручення повістки(а.с.18), про розгляд справи 17.10.2017 року Летичівським районним судом ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. До початку розгляду справи судом, будь-яких поважних причин неявки у судове засідання, які б об'єктивно підтверджували неможливість прибуття в судове засідання за станом здоров'я або з інших причин, а також заяв про відкладення розгляду справи він не подавав. В судовому засіданні захист його інтересів здійснював захисник Гопка В.В.

З огляду на викладене, вважаю, що місцевим судом, з урахуванням вимог чинного законодавства, правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за відсутності апелянта.

Апеляційним судом скарга ОСОБА_1 була прийнята до розгляду та йому надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, які, на його думку, були порушенні місцевим судом, зокрема, давати пояснення, подавати докази, допитати свідків. За клопотанням сторони захисту були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, у допиті яких було відмовлено судом першої інстанції.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею, при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення, взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1, при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и ла:

Постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Л.М. Кулеша