Справа № 161/5291/18 Провадження №33/773/329/18 Суддя в 1 інстанції: Філюк Т. М.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

захисника особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм на ТзОВ «Волиньлогістика», до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130, ст.124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30.03.2018 року о 19 год 35 хв. в м. Луцьку по вул. Конякіна керував автомобілем OPEL OMEGA, н.з. LU8286Р, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT MEGANE SCENIC, н.з. 32491 DL, який рухався з вул. Лідавської. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.9а, 10.1 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст. 130 КпАП України.

Не оспорюючи своєї вини за ст.124 КпАП України ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вважає постанову в частині визнання його винним за ч.1 ст.130 КпАП України незаконною та необґрунтованою. Просить постанову в частині визнання його винним за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №135922 від 30.03.2018 року, в якому особисто ОСОБА_2 зазначено, що він з протоколом згідний (а.с.1);

- роздруківкою приладу Drager Alkotest» 6810 з якого вбачається, що показник приладу становив 0,91 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозаписами з бодікамер поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_2 погоджувався з вчиненим правопорушенням і вказував, що вживав спиртні напої, зокрема пляшку пива.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що тестування на вживання алкоголю проводилося за допомогою технічного засобу Drager Alkotest 6810, який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом України, то вони не заслуговують на увагу, оскільки були досліджені і перевірені судом першої інстанції і з обґрунтуванням спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів.

З огляду на вищенаведене та оцінивши всі матеріали справи в сукупності приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а тому дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2, відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Інші доводи, на які посилається апелянт, не є безумовними підставами для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 12.06.2018р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай