ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює на ФОП «ОСОБА_2В.», мешкає за адресою: м. Харків, вул. Владислава Зубенка, 29 «Г», кв. 25,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, -
встановив:
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.
Прийшовши до висновку про розгляд справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд виходить з наступного.
Вказаний адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до Київського районного суду м. Харкова 03.10.2018 та призначався до розгляду в судові засідання на 11.10.2018, 07.11.2018, 21.11.2018, 29.11.2018. В жодне із вказаних чотирьох судових засідань ОСОБА_1 не зявився.
До канцелярії суду 05.11.2018 надійшла заява від ОСОБА_1, в якій він просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, що призначене на 07.11.2018, оскільки не має можливості прибути в судове засідання у звязку з перебуванням на лікарняному (а.с. 16). До заяви залучив довідку з Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6» Харківської міської ради від 05.11.2018, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікуванні з 05.11.2018 (а.с. 17).
В подальшому, 20.11.2018 до канцелярії суду надійшла заява від ОСОБА_1, в якій він просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, що призначено на 12.00 год. 21.11.2018, оскільки він не має можливості прибути в дане судове засідання у звязку з перебуванням на лікарняному та продовжує хворіти (а.с. 24). До заяви залучив довідку з Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6» Харківської міської ради від 20.11.2018, згідно якої ОСОБА_1 на теперішній час перебуває на амбулаторному лікуванні (а.с. 25).
До канцелярії суду 28.11.2018 надійшла заява від ОСОБА_1, в якій він просив відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, що призначено на 11.00 год. 29.11.2018, оскільки він не має можливості прибути в дане судове засідання у звязку з перебуванням на лікарняному та на теперішній час продовжує хворіти. Про дату і час наступного засідання просив його повідомити (а.с. 31). До заяви залучив листок непрацездатності серія АДП № 778542 від 05.11.2018, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Міська поліклініка №6» Харківської міської ради (а.с. 32). Також залучив довідку з Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №6» Харківської міської ради від 26.11.2018, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікуванні з 26.11.2018 (а.с. 33).
Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, неодноразово повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи, вкотре в судове засідання не зявилася, суд розглядає справу у відсутність ОСОБА_1, що узгоджується із положеннями ст. 268 КУпАП, зі змістом якої, присутність особи у справах даної категорії не визнана законом обовязковою.
Заява ОСОБА_1 від 28.11.2018 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки, як зазначено вище, судові засідання, призначені на 07.11.2018, 21.11.2018 було відкладено за заявами ОСОБА_1, в яких він неодноразово просив перенести судове засідання з вказаних вище причин. Більш того, з наданих довідок, ксерокопій довідок слідує, що він перебував, перебуває на амбулаторному лікуванні, що не заважало йому подавати до суду заяви про відкладення судових засідань напередодні судових засідань.
Вищевикладене, на думку суду, свідчить про явне зловживання ОСОБА_1 наданими йому правами, оскільки вибрана ним стратегія по затягуванню розгляду справи в подальшому унеможливить розгляд справи по суті, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Судові засідання відкладалися саме за ініціативою ОСОБА_1, за його клопотаннями.
ОСОБА_1 подавав до суду неодноразово клопотання про відкладення розгляду справи, однак, письмових пояснень щодо обставин інкримінованого діяння протягом вказаного часу в період більш одного місяця не надав. Обєктивних даних, які б завадили ОСОБА_1 надати суду свої пояснення, суду не надано.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про відкладення судового засідання задоволенню не підлягає, а тому суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за його відсутності.
В судовому засіданні 07.11.2018 допитано свідка ОСОБА_3, який повідомив, що 16.09.2018 приблизно о 05.50 год. він був зупинений працівниками поліції з приводу того, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння. В його присутності ОСОБА_1 поліцейський запропонував проходження огляду на стан спяніння, на що він відповів відмовою. Після цього він розписався в поясненні про відмову від проходження огляду.
Суд, дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст., 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 342413 від 16.09.2018 (а.с. 1), поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 2), та його поясненнями в судовому засіданні в якості свідка, що наведені вище, поясненнями ОСОБА_5 (а.с. 3), фактичними даними, що містяться на диску з відео-матеріалом доданому до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7).
Крім того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного спяніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоровя проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан спяніння.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Складений протокол про адміністративне правопорушення містить дані щодо двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які в письмових поясненнях підтвердили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, та в закладі охорони здоровя КЗОЗ ХОНД (а.с. 2, 3). Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння зафіксовано на диску з відео-матеріалом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, як зафіксовано і свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с. 7).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.
ОСОБА_1 протокол підписав, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних про адресу проживання, не керування транспортним засобом тощо не заявляв, у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив про те, що від проходження огляду відмовився, оскільки не довіряє працівникам поліції, не пив (а.с. 1).
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.
Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 342413 від 16.09.2018 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.
Обставини, що обтяжують або помякшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Враховуючи викладене, суд, вивчивши матеріали справи, дані про особу правопорушника, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 245, 252, 280, 283, 284 КпАП України, суд, -
УХВАЛИВ:
Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.О. Муратова