АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/55/18 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 07 жовтня 2017 року близько 00 год. 20 хв. по вул. Глибокій в м. Тернополі керував автомобілем марки Renault Fluence, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Alcotest 6810" ARBL 0894 та огляду у КУТОР ТОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього Руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2017 року скасувати, посилаючись на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків є джерелом доказів у справі, а не доказом його вини.

Крім цього, зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення його про час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію та просить не позбавляти його права керувати транспортними засобами, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.10.2017 року серії БД №416297 інспектором 2 роти батальйону УПП у м.Тернополі ДПП лейтенантом поліції Ковальчук Н.М. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 07.10.2017 року о 00 год. 10 хв. в м.Тернополі по вул.Глибокій автомобілем "Renault Fluence", д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та факт його відмови від проходження огляду на визначення стану сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Alcotest 6810" ARBL 0894 та огляду у КУТОР ТОНД в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254,256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07.10.2017 року, які підтвердили, що були свідками того, як водій ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного сп'яніння в установленому Законом порядку за допомогою газоаналізатора "Drager" та у медичному закладі.

Крім цього, факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків підтверджується відеозаписом із нагрудних камер працівників патрульної поліції, якому суд першої інстанції дав належну оцінку.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки його вина є доведеною на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи та належними і допустимими доказами у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП, крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду, її закриття - немає.

Оскільки розгляд справи 23 жовтня 2017 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 28 грудня 2018 року, то відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан