Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

2 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

представника потерпілої ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. ЛисичанськЛуганської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, 15-ий поверх, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26.02.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 15 жовтня 2017 року о 19 годині 13 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Виборзькій, 59/67 в м. Києві, всупереч вимогам п.14.2 "б" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) перед початком обгону не переконався в тому, що водій автомобіля НОМЕР_3, який рухався попереду по тій саме смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч у двір, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 зазначає, що суддею місцевого суду не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, що призвело до неправильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. У справі ніким не оспорюється, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі зустрічного руху під час здійснення ОСОБА_3 обгону, однак суд невірно встановив причинно-наслідковий зв'язок між його діями та наслідками і не врахував, що згідно з п.14.3 ПДР водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими ____________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1358/2018 Постанова винесена суддею Куровою О.І.

Категорія: ст.124 КУпАП

діями, і згідно з п.10.3 ПДР у разі перестроювання подій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. Тому вважає, що суд дійшов невірного висновку про те, що ОСОБА_3 повинен був, перебуваючи на смузі зустрічного руху, зупинитись та надати перевагу водію автомобіля "Hyundai".

Звертає увагу, що встановлене судом місце зіткнення на рівні заїзду на прилеглу територію суперечить даним у схемі місця ДТП, поясненнях учасників пригоди та висновку експертного дослідження № 3-11/2017 року від 15.11.2017 року, і наявність уламків не підтверджує такі висновки, оскільки на світлинах не зафіксовано весь проміжок дороги, місце ДТП не було огороджене і по проїзній частині рухалися транспортні засоби, зміщуючи слідову інформацію. З наявних у справі доказів випливає, що водій автомобіля "Hyundai" ОСОБА_6 перетнула роздільну лінію під час виконання ОСОБА_3 обгону, не доїжджаючи до заїзду на прилеглу територію, тобто розпочала поворот, не доїхавши до нього, чим перешкодила обгону.

Що стосується посилань у постанові на перевищення ОСОБА_3 швидкісного режиму, то ця обставина не доведена доказами у справі, оскільки свідок пояснив, що чув гучний звук двигуна, і суд не взяв до уваги, що за поясненнями цього ж свідка, ОСОБА_3 не міг бачити, що в автомобілі "Hyundai" ввімкнено покажчик повороту.

Отже, суд вибірково взяв до уваги пояснення свідка, не викликавши експерта, клопотання про що заявлялося, необґрунтовано відхилив його висновок і не врахував пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, потерпілої, ОСОБА_3, який не міг передбачити маневру ОСОБА_6, схему місця ДТП, які свідчать, що всупереч вимогам п.10.4 ПДР ОСОБА_6 виконувала поворот, не зайнявши завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині.

З наведених підстав просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; пояснення представника потерпілої ОСОБА_5, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Такими доказами є дані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_3, схемі місця ДТП, довідці про стан технічних засобів регулювання дорожнього руку КП "Київдорсервіс", матеріалах фотофіксації, поясненнях потерпілої ОСОБА_6, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 вона, рухаючись автомобілем "Hyundai" по вул. Виборзькій зі сторони вул. В. Гетьмана вбік вул. Гарматної в районі будинку № 70 увімкнула покажчик лівого повороту, щоб повернути до свого будинку, при цьому впевнилася у відсутності зустрічних автомобілів та стала виконувати поворот. В цей час відбулося зіткнення з автомобілем "Audi TT", який рухався по смузі зустрічного руху в попутному напрямку.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснював, що рухався безпосередньо за автомобілем "Hyundai", водій якого увімкнув покажчик лівого повороту, швидкість була близько 5 км/год. Він зупинився і помітив, як автомобіль, який рухався позаду приблизно через два автомобілі від нього, виїхав на смугу зустрічного руху і зі швидкістю 80-90 км/год. намагався здійснити обгін. Однак автомобіль "Hyundai" вже почав поворот і відбулося зіткнення.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_8 вона стала очевидцем ДТП на вул. Виборзькій, яке сталося тому, що водій автомобіля "Audi TT", який виїхав на смугу зустрічного руху, не дав виконати поворот автомобілю "Hyundai".

Схемою місця ДТП, матеріалами фотофіксації, довідкою про стан технічних засобів регулювання дорожнього руку, які містять дані про ділянку дороги, на якій сталася ДТП, напрямки руху транспортних засобів, їх розташування після пригоди, характер та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження передньої частини автомобіля "Audi TT" та лівої - автомобіля "Hyundai"), доведено, що ДТП сталася на вул. Виборзькій, по якій рухалися обидва автомобіля, в той час як автомобіль "Audi TT" по смузі зустрічного руху обганяв автомобіль "Hyundai", який повертав ліворуч у дворову територію.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків суду і пояснення правопорушника та висновок експертного дослідження.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_3 він, керуючи автомобілем "Audi TT", рухався по вул. Виборзькій від вул. Гетьмана вбік вул. Гарматної за автомобілем "Hyundai", який в певний момент почав гальмувати. На автомобілі не були ввімкнені покажчики повороту, що б могло дати йому можливість прогнозувати подальші дії водія, і він вважав, що той шукає місце, щоб припаркувати автомобіль. Тому вирішив обігнати цей автомобіль, ввімкнув покажчик лівого повороту та повністю виїхав на смугу зустрічного руху, збільшивши швидкість. Після цього побачив, що автомобіль "Hyundai" різко змінив напрямок руху ліворуч і по діагоналі почав виїжджати на смугу зустрічного руху, перешкоджаючи йому завершити маневр. Відстань між автомобілями була дуже мала і він не зміг уникнути зіткнення, яке відбулося в кілька контактів. Заперечує, що водій автомобіля "Hyundai" заздалегідь ввімкнула покажчик повороту, і вважає, що зазначене в схемі місця ДТП місце зіткнення є місцем другого контакту, а перше місце знаходиться на відстані приблизно 20 метрів до заїзду у двори будинків №№ 59-67.

Згідно з висновком експертного дослідження № 3-11/17 від 15.11.2017 року загальний механізм зближення був наступним: в ході зближення попутних транспортних засобів автомобіль "Audi TT" рухався прямо, розташовувався лівіше, ніж "Hyundai 120", і відносна швидкість автомобіля "Audi TT" перевищувала швидкість автомобіля "Hyundai 120". Перед моментом першого зіткнення автомобіль "Hyundai 120" зміщувався справа ліворуч до траєкторії руху "Audi TT". В момент первинного контакту у взаємодію вступили передня права частина автомобіля "Audi TT" і ліва бічна задня частина автомобіля "Hyundai 120". В цей час автомобіль "Audi TT" гальмувався. Внаслідок зміщення автомобіля "Hyundai 120" справа наліво і позацентрового зіткнення в районі лівого заднього колеса даного транспортного засобу виник крутний момент, який розвертав автомобіль "Hyundai 120" проти ходу годинникової стрілки, а передача силового імпульсу від автомобіля "Audi TT" у сукупності зі зниженням швидкості призвели до роз'єднання кузовів з перестановкою шляхом закидання задньої лівої частини автомобіля "Hyundai 120" лівіше, при цьому у взаємний контакт вступили лівий передній кут автомобіля "Audi TT" та ліві передні двері автомобіля "Hyundai 120". Орієнтовне перше місце зіткнення розташовувалося перед і правіше кінцевого положення передньої правої кутової частини автомобіля "Audi TT", тобто приблизно на відстані не менше 5,5-6 м (можливо ще правіше) від лівого краю проїзної частини при ширині зустрічної смуги 7 м. Після розвороту автомобіля "Hyundai 120" його лівий борт перешкоджав можливості суттєвого зміщення ліворуч автомобіля "Audi TT", а тому означене на схемі місця ДТП від 15.10.2017 року в 4 м від лівого краю проїзної частини може лише відповідати другому зіткненню між даними транспортними засобами. Перше місце зіткнення автомобілів розташовувалося в повздовжньому напрямку дещо раніше ніж друге (яке зафіксовано на схемі ДТП) місце зіткнення. На схемі ДТП зафіксоване всього одне місце зіткнення, що не в повні мірі відображає механізм ДТП між даними транспортними засобами.

Відповідно до п.п.1.5, 2.3 "б", 9.4, 10.4, 13.1, 14.3 ПДР перед виконанням лівого повороту поза межами перехрестя (для заїзду на прилеглу територію будинків №№ 59-67) належало своєчасно за 50-100 метрів до місця повороту подати сигнал про намір здійснення маневру та зайняти крайнє ліве положення на проїзній частині для даного напрямку руху і мати на увазі, що навіть завчасна подача попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів, а тому при відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки (яка поділяє зустрічні напрямку руху), слід було дати дорогу попутному автомобілю "Audi TT" (що виконував обгін і рухався лівіше від автомобіля "Hyundai 120") та якому би діями водія ОСОБА_6 була створена небезпека для руху, яка змусила водія автомобіля "Audi TT" для уникнення зіткнення застосовувати гальмування.

Відповідно до вимог п.п.2.3"б", 12.3, 13.3 ПДР водієві автомобіля "Audi TT" ОСОБА_3 належало уважно слідкувати за зміною дорожньої обстановки і своєчасно реагувати на її зміну та не пізніше об'єктивного моменту виникнення небезпеки - зміщення автомобіля "Hyundai 120" до коридору руху автомобіля "Audi TT" на відстань менше безпечного бічного інтервалу слід було вжити заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу.

З причин, наведених у дослідницькій частині висновку, і небезпечна, і аварійна дорожня ситуація створювалася діями водія автомобіля "Hyundai 120" ОСОБА_6, що суперечили вимогам п.п.1.5, 2.3"б", 9.4, 10.4, 13.1 та 14.3 ПДР (а.с.21-47).

Між тим, версія ОСОБА_3 про обставини ДТП, а саме, стосовно руху за автомобілем потерпілої, який нібито, гальмуючи, перешкоджав його руху, і повертав ліворуч без ввімкненого покажчика повороту, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_9 та потерпілої. І, як слідує з пояснень свідка, первинними були дії ОСОБА_6, яка почала виконувати поворот ліворуч, а вже після цього відбувся виїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на смугу зустрічного руху. До того ж, гальмування автомобіля "Hyundai 120" об'єктивно пояснюється тим, що на ділянці дороги до заїзду у дворову територію розташовані обмежувачі швидкості, так звані "лежачі поліцейські", оскільки неподалік знаходиться школа та встановлено дорожній знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" до 20 км/год. з табличкою 300 метрів, дія якого не переривається, на користь чого свідчить долучений захисником відеозапис.

Що стосується висновку експертного дослідження, то, як випливає з його дослідницької частини, зазначаючи про недотримання ОСОБА_6 вимог п.п.9.4, 10.4, 13.1, 14.3 ПДР, експерт взяв за основу пояснення ОСОБА_3, які суд першої інстанції правильно відкинув. При цьому підстави стверджувати, що ОСОБА_6 не дотримала вимог п.п.10.4, 13.1 ПДР, взагалі були відсутні, оскільки у справі немає даних, які б свідчили про паралельний рух автомобілів "Audi TT" і "Hyundai 120" і, за логікою експерта, потерпіла перед виконанням повороту мала рухатися в смузі зустрічного руху, що не узгоджується з вимогами ПДР.

Дії ОСОБА_3 на предмет відповідності вимогам п.14.2 "б" ПДР не досліджувалися, а висновки про відсутність у його діях порушень вимог п.п.2.3"б", 12.3, 13.3 ПДР зроблені без урахування обмеження швидкості на даній ділянці, дійсних параметрів зближення транспортних засобів, виходячи з швидкості 60 км/год., об'єктивні дані про що у справі відсутні, а також за відсутності даних про відстань, на якій він об'єктивно виявив небезпеку для руху.

За таких обставин суд першої інстанції правильно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_3 та вказаний висновок.

Слід не погодитися і з твердженнями в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції поза межами компетенції та без урахування доказів встановив, що місце зіткнення розташоване на рівні заїзду на прилеглу територію. Свої висновки у цій частині суд мотивував початком розташування уламків транспортних засобів, в той час як експерт залишив зафіксовану на схемі місця ДТП і фотокартках слідову інформацію без належної уваги.

Отже, обставини справи суддею місцевого суду з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю, а оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП правильно закрив провадження в справі.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн