Номер провадження 3/754/2673/18
Справа №754/6536/18
ПОСТАНОВА

іменем України

19 червня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2018 року близько 22 год. 20 хв. по пр. Броварський, 8Д в м. Києві, ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», у відповідності до результату якого виявлено стан сп'яніння - 1, 02 %.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 12.05.2018 р. дійсно перебував в стані алкогольного сп'яніння, проте автомобілем не керував. За кермом був його товариш ОСОБА_2, який на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення перебував в магазині. При цьому, під тиском працівників поліції він погодився на складання адміністративного протоколу саме щодо нього.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що 12.05.2018 р. забирав ОСОБА_1 з-за міста, та саме він був за кермом, під'їхавши до пр. Броварському, зупинився та пішов до магазину, при цьому ОСОБА_1 залишився в автомобілі. В магазині перебував близько години.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, а письмові пояснення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні, як і вказівки на те, що він був присутнім на місці складання протоколу відносно ОСОБА_1, при цьому останній зазначав, що після повернення з магазину працівники поліції були біля автомобіля.

З вказаного вбачається, що ні в ОСОБА_1, ні в ОСОБА_2 не було перешкод в наданні своїх пояснень на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі керування транспортним засобом саме ОСОБА_2

Як вказав ОСОБА_1 в судовому засіданні, у зв'язку з складанням протоколу про адміністративне правопорушення він вимушений був телефонувати своєму товаришу, що б той сів за кермо автомобіля.

В матеріалах міститься розписка ОСОБА_3 про залишення в нього транспортного засобу «RENAULT CLIO», д/н НОМЕР_2.

При цьому суду є незрозумілим факт того, що ОСОБА_1, зі слів якого саме ОСОБА_2 був за кермом автомобіля, не попросив останнього сісти за кермо автомобіля після складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він підійшов з магазину ще коли працівники поліції оформлювали матеріал.

Отже, доказів на підтвердження обставин перебування ОСОБА_2 в вказаному автомобілі 12.05.2018 р. та керування ним останнім, суду не надано.

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудної камери АА 00897 вбачається, що на запитання працівників поліції ОСОБА_1 не вказував на керування автомобілем ОСОБА_2, та зазначав щодо особистого керування автомобілем.

Виходячи з вище викладеного, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з камери АА 00897, переглянутим в судовому засіданні.

ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів стосовно непричетності до вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та те, що останнім не вчинено дій та не надано доказів, які б свідчили про його невинуватість, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ч. 1 ст.130 КУпАП України, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя