П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Карабак Л.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

09.03.2018 року о 23 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по пр-т. Броварському, 63, в стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порошини рота, не виразна мова почервоніння обличчя ). Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, у зв'язку з чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала в повному обсязі, пояснивши, що наявні відомості у протоколі не відповідають дійсності, ПДР України він не порушував, а доведеність його вини ґрунтується на припущення, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа має бути закрита згідно ст. 247 КУпАП.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у цьому випадку, на думку УПП, винуватість особи підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, але суд при вивченні останніх встановив таке.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), надалі - Інструкції) та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

З матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного КпАП України, в матеріалах відсутні докази того, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а також відсутній диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що повинно підтверджувати чи перебуває особа в стані сп'яніння, чи не перебуває. Крім того, в матеріалах справи відсутній рапорт працівника поліції про підтвердження факту скоєння даного адміністративного правопорушення, а також акт огляду на стан алкогольного сп'яніння. Також, працівники поліції не скористались своїм процесуальним правом для обґрунтування правомірності підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 181284 від 09.03.2018 року відносно ОСОБА_1, оскільки в судове засідання жодного разу не з'явились та пояснення по суті справи не надали.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я : Л. Г. Карабак