Справа № 743/1390/18 Головуючий у 1 інстанції Сташків В. Б.
Провадження № 33/4823/115/18
Категорія - ч. 2 ст. 204-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката - Завгороднього М.М.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, розлучений, маючий на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 520 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі НМДГ), що становить 8 840 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд, 01 вересня 2018 року, в період з 04 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., ОСОБА_2, в групі осіб з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на території Новояриловицької сільської ради, Ріпкинського району, Чернігівської області, на відстані близько 70 метрів від Державного кордону, близько 900 метрів на північно-захід від пункту пропуску «Нові Яриловичі», близько 700 метрів на північ від с. Скиток, здійснили спробу перетину Державного кордону з України в Республіку Білорусь поза встановленим пунктом пропуску.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де просить скасувати її та постановити нове рішення про закриття провадження в зв'язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції було винесено відносно нього рішення, яке базувалось на доказах, що були зібрані з грубим порушенням норм чинного законодавства про адміністративне правопорушення, в зв'язку з чим вони не можуть бути прийняті до уваги. Зокрема, звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 16 лютого 2015 року №3/02-15, оскільки в ньому не зазначено чіткого формулювання суті адміністративного правопорушення, часу та місця його вчинення, а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Стверджує, що сформульоване обвинувачення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення має бути підтверджено іншими доказами, показаннями технічних приладів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. Під час винесення рішення, поклавши в його основу показання свідків дільничних інспекторів ВДІПС ВПС «Добрянка» ОСОБА_6, ОСОБА_7 та начальника ВДІПС ВПС «Добрянка» ОСОБА_8, та при цьому належним чином не проаналізував їх, а також даних, які наявні у рапорті ОСОБА_8, враховуючи, що в них містятся суперечності щодо кількості осіб, які намагалися перетнути Державний кордон. Крім того, вважає не обґрунтованим посилання районного суду, як на доказ по справі, на постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №084140 від 01 вересня 2018 року, який є документом що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_2 в групі з громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 01 вересня 2018 року на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району, Чернігівської області, на відстані близько 70 метрів від державного кордону, близько 900 метрів на північно-захід від пункту пропуску Нові Яриловичі та близько 700 метрів на північ від населеного пункту Скиток, вчинив спробу перетину державного кордону з України в Республіку Білорусь поза встановленим пунктом пропуску, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Від дачі письмових пояснень відмовився;

- поясненнями дільничних інспекторів ВДІПС ВПС «Добрянка» ОСОБА_6, ОСОБА_7 та начальника ВДІПС ВПС «Добрянка» ОСОБА_8, які були ними надані в суді першої інстанції, з яких вбачається, що вони в нічний час 01 вересня 2018 року, отримавши оперативну інформацію про порушення Державного кордону України, розділившись, та перебуваючи в різних точках, вели приховане спостереження. ОСОБА_6 спостерігав, як 3-4 особи несли на собі чорні пакети та пішли в сторону річки. Доповівши про таку ситуацію ОСОБА_8, ОСОБА_6 пішов затримувати вказану групу осіб, де був і ОСОБА_2 В подальшому на допомогу при затриманні прибули ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Документуванням, фіксуванням доказів та складанням протоколу про адміністративне правопорушення займались ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Вище викладені пояснення свідків узгоджуються з даними, що містяться:

- в схемі, до протоколу про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано лінію проходження Державного кордону України, маршрут руху правопорушників, відстань до с. Скиток, Ріпкинського району, Чернігівської області, відстань до Державного кордону України та відстань до ППр. «Нові Яриловичі»;

- в рапорті начальника ВДІПС ВПС «Добрянка» ОСОБА_8, відповідно до якого він доповів начальнику ВПС «Добрянка» ОСОБА_12 про спробу перетину Державного кордону України громадянами: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та фото таблицею до нього, в якій вказана умовна лінія проходження Державного кордону України, місце вчинення правопорушення, зафіксовані підошва взуття ОСОБА_2 та її відбиток на місцевості в районі інформаційно-попереджувального покажчика №1007 «Увага! Державний кордон України прохід заборонено».

Доводи апелянта про те, що в поясненнях інспекторів прикордонної служби міститься невідповідність щодо кількості осіб, які намагались перетнути лінію державного кордону, хоча і має місце, однак, дана обставина жодним чином не спростовує наявності вини у діях ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, дане адміністративне правопорушення мало місце 01 вересня 2018 року з 04 год. по 05 год., а тому таку неточність у кількості осіб, які намагались перетнути Державний кордон України, можна вважати пов'язаною з часом вчинення правопорушення, який міг бути причиною поганої оглядовості місцевості, яка була під спостереженням працівників прикордонної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Суд першої інстанції зважив на суперечливі показання ОСОБА_2, що той надав у судовому засіданні, згідно з якими він не мав умислу на перетин Державного кордону України групою осіб та вірно обґрунтовано прийшов до висновку щодо їх недостовірності, оскільки згідно з поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 які не були спростовані ОСОБА_2, спробу незаконного перетину Державного кордону України останнім було припинено тільки завдяки його затриманню.

Не визнання своєї вини, та твердження ОСОБА_2 про те, що він не мав умислу на перетин Державного кордону України, не знайшло свого підтвердження та спростовується дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами.

Така позиція правопорушника розцінюється апеляційним судом як захисна та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При апеляційному перегляді даної справи про адміністративне правопорушення, не встановлено будь-яких даних чи порушень законодавства, які б були безумовною підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду є необґрунтованими, оскільки місцевим судом повно досліджені всі обставини справи, оцінені всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин суддею місцевого суду вірно встановлено, що ОСОБА_2 групою осіб здійснив спробу перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

Твердження ОСОБА_2 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє чітке формулювання обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до ст. 256 КУпАП в ньому вказано час та деталізовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а також норму закону, яку було порушено.

Також, є безпідставними посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджується іншими доказами, а саме матеріалами відео та фотозйомки, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що в ній, на підтвердження даних, занесених до протоколу, наявні схема до протоколу про адміністративне правопорушення та фото таблиці (на 3 арк.) до рапортів інспекторів «ПП» впс «Добрянка».

Однак, доводи особи, притягнутої до адміністративної відповідальності про те, що в основу оскаржуваного рішення безпідставно було покладено постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_3, оскільки вони не набрали законної сили зайшли своє підтвердження, в зв'язку з чим, посилання суду на дані докази як на підтвердження вини ОСОБА_2 є безпідставними в зв'язку з чим підлягають виключенню з мотивувальної частини постанови.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, та в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 не наводить достатніх підстав, передбачених ст. 247 КУпАП, для скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження, а тому, з урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що підстави передбачені законом для скасування постанови суду та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання на докази, підтверджуючі вину ОСОБА_2, а саме на:

-постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач