Справа № 323/94/18
Провадження № 3/323/39/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Гуцал О.П., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ВАТ «Запоріжсервіс», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (інших відомостей не має);

-за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2017 року о 01-17 годині в м. Запоріжжі по вул. Космічна, 101, ОСОБА_1 керував автомобілем Geely, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та від проведення огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні 19.02.2018 року правопорушник провину у вчиненні даного порушення не визнав та просив викликати для допиту свідків та інспектора, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Для забезпечення права особи на захист, судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків та інспектора Поплавської Л.А., у звязку із чим судове засідання було відкладено на 12.03.2018 року.

У звязку із неявкою інспектора поліції та свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання, судовий розгляд було відкладено на 28.03.2018 року.

Однак вказані особи також не зявилися і в сьогоднішнє судове засідання, тому суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.02.2018 року, заслухавши його представника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступне. Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 237137 від 18.12.2018 року, який він підписав з відміткою «не згоден», поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначили, що були свідками відмови ОСОБА_1 18.12.2017 року від проходження огляд у на стан спяніння.

Також вказане порушення підтверджується відеозаписом з місця зупинки водія ОСОБА_1, з якого вбачається, що він керував вищевказаним автомобілем та був зупинений патрульними поліцейськими. На вимогу пройти огляд на стан спяніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Також на відеозаписі видно, що у ОСОБА_1 дійсно були наявні ознаки алкогольного спяніння, а саме млява мова та порушення координації рухів.

Таким чином судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП України, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення було вчинене ОСОБА_1 18.12.2017 року.

Враховуючи те, що з часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП минуло більше трьох місяців, а справа не була розглянута з незалежних від суду причин, то ОСОБА_1 не може бути підданий адміністративному стягненню та провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 130 ч. 1, 245, 247, 268 ч.2, 283, 284 ч.1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.П. Гуцал