ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, який народився 20 березня 1974 року в с. Киянівка Барського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, працюючий водієм в Малому приватному підприємстві-фірма "Мед" м. Вінниця, за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду Вінницької області надійшов матеріал, згідно якого ОСОБА_1 26 березня 2018 року о 9 години 58 хвилин на відрізку автодороги Стрий-Знаменка 390 км, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21063", номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, а тому останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 26 березня 2018 року біля 10 години на відрізку автодороги Стрий-Знаменка 390 км був зупинений працівниками поліції, які провели його огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера "Драгер", за результатом якого виявлено, що стан алкогольного сп'яніння становить 0,21 проміле, з чим він не погодився. При цьому, працівники поліції роз'яснили йому право про можливість повторного огляду у лікаря-нарколога, чим він відразу скористався та пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння у спеціалізованому медичному закладі, де пройшов обстеження та отримав висновок про те, що він тверезий. Просить провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, доходжу висновку, що провадження в адміністративній справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України слід закрити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КпАП України до відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також уза передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 9 Розділу ІІ Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до висновку медичного огляду Комунального підприємства Вінницького обласного наркологічного диспансера "Соціотерапія" від 26 березня 2018 року, який складено о 11 годині 45 хвилин 26 березня 2018 року, встановлено що ОСОБА_1 тверезий.

Згідно довідки № 336, видана 2 травня 2018 року Малим приватним підприємством-фірма "Мед", ОСОБА_1 працює водієм автотранспортних засобів адміністративно-господарського відділу з 12 квітня 2010 року.

Відповідно до довідки-характеристики № 337, видана 2 травня 2018 року Малим приватним підприємством-фірма "Мед", ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, добросовісно та відповідально відноситься до своїх обов'язків, не порушує трудову дисципліну, користується повагою серед працівників.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14, де зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 9 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає не встановленим факт керування ОСОБА_1 26 березня 2018 року біля 9 години 58 хвилин на відрізку автодороги Стрий-Знаменка 390 км, транспортним засобом марки "ВАЗ 21063", номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, що є підставою для закриття провадження в даній адміністративній справі.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 247, п.1, п.3 ч.1 ст. 284 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя