ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Савкова С.В., за участі: секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., Самойленко Г.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 30 січня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не працює, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.. 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як визнав суд, згідно протоколу серія БД №094387 від 02.12.2017р., водій ОСОБА_2 14.11.2017р. о 16 години 30 хв., керуючи автомобілем "Mercedes-Benz, 110D" державний знак НОМЕР_1, по сухому асфальтовому покриттю вул. Південна, біля будинку № 21 в м. Краматорську при русі заднім ходом не переконався у безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення із припаркованим автомобілем "Hyundai i 30" державний знак НОМЕР_2, який знаходився у статичному стані. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.9 ПДР України.

Згідно протоколу серія БД №094388 від 02.12.2017р., водій ОСОБА_2 14.11.2017р. о 16 години 30 хв., керуючи автомобілем "Mercedes-Benz, 110D" державний знак НОМЕР_1, будучи скоїв ДТП по вул. Південна, біля будинку № 21 в м. Краматорську, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.10 ПДР України.

Із вказаним рішенням не погодилась особа, притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, справу щодо нього закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд не дав належної оцінки всім доказам та обставинам справи. Зазначає, що в день, коли він, начебто, вчинив адміністративне правопорушення, останнього взагалі не було в місті Краматорську, він був у справах в м. Запоріжжі. Автомобіль "Mercedes-Benz, 110D" державний знак НОМЕР_1, було припарковано у дворі будинку, де мешкає ОСОБА_2 разом з донькою та її співмешканцем, у котрих також є права керувати вказаним автомобілем. Суд необґрунтовано не взяв до уваги свідчення дружини та доньки ОСОБА_2 щодо дати відсутності останнього у місці, оскільки ці дати не співпали, та безпідставно визнав пояснення вказаних свідків такими, що надані зацікавленими особами. Зазначає, що ані потерпіла, ані її чоловік не надавали свідчень щодо того, що саме ОСОБА_2 вчинив дані адміністративні правопорушення, в матеріалах справи відсутні дані навіть щодо статі особи, що була за кермом, звертає увагу, що навіть номер автомобіля вказаний з помилкою. На підставі викладеного, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній інстанції особа, притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі, просив постанову суду скасувати, справу щодо нього закрити, потерпіла ОСОБА_3 заперечували проти апеляційної скарги, просила постанову суду залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони, пояснення свідків, дослідивши апеляційну скаргу прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124,122-4 КУпАП, суд взяв до уваги докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії БД №094387 від 02.12.2017р., серії №094388 від 02.12.2017р., а також пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказали, що особисто бачили, що саме автомобіль, яким користується ОСОБА_2, при русі заднім ходом, скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем "Hyundai i 30", після чого в автомобілі "Hyundai i 30" спрацювала сигналізація. Водій автомобіля "Mercedes" увімкнув аварійну сигналізацію та продовжив рух по вул. Південна. Також зазначили, що вказаний "Mercedes" має характерну кольорову розкраску, а саме бампер жовтого кольору, що й відрізняє вказаний автомобіль від інших такої ж марки та моделі у місті.

Крім того, слід звернути увагу, що свідок ОСОБА_4 дав аналогічні пояснення безпосередньо після ДТП 14.11.2017 року, чітко зазначив номер автомобіля. Тому ставити під сумнів ці пояснення у суду немає підстав.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду був допитаний як свідок ОСОБА_7, який пояснив, що 14.11.2017 року саме працівники СТО звернули його увагу на пошкодження автомобіля та назвали марку, державний номер автомобіля, що здійснив пошкодження, обставини скоєння ДТП. Свідок також зазначив, що він був присутнім під час складення інспектором поліції протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2, який був присутнім під час цього, з ним знаходився його знайомий.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор поліції ОСОБА_8 суду пояснив, що ним, дійсно, 2 грудня 2017 року були складені два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_2 ОСОБА_2 був присутнім під час складання протоколів, з ним був його знайомий працівник поліції. ОСОБА_2 відмовився від отримання копій протоколів, підписання протоколів в присутності двох свідків, що було зазначено в протоколах. Крім того, під час огляду автомобіля "Mercedes" було встановлено, що бампер має свіжі сліди покраски. Від ОСОБА_2 були відібрані пояснення щодо суті правопорушень, в яких він поясняв, що автомобілем керує тільки він, ключі знаходяться тільки у нього, але з 12 по 17 листопада2017 року він не перебував у місті, автомобіль знаходився за місцем його мешкання, ніхто ним не користувався.

В матеріалах справи дійсно є два пояснення від 24.11.2017 року та 2.12.2017 року, написані власноручно ОСОБА_2, з яких вбачається, що він володіє машиною "Mercedes-Benz, 110D" з червня 2017 року. Керує автомобілем тільки він, ключі знаходяться у нього. Автомобіль з 12.11.2017 року по 17.11.2017 року знаходився за місцем проживання по вул. Шкільній,15 та нікуди не виїжджав, так як його автомобілем ніхто не користується, а він в ці числа був відсутній в місті. ДТП він не скоював, пояснити нічого не може (а.с.10,11).

Таким чином, ОСОБА_2 дав пояснення, які свідчать про те, що автомобілем "Mercedes-Benz, 110D» ніхто, крім нього, не керує, ключі знаходяться у нього. Ці пояснення спростовують показання ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо можливості керування автомобілем донькою, зятем, іншими робітниками та в сукупності з показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 свідчать про те, що саме зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 був учасником ДТП.

Апеляційна інстанція вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано критично віднісся до пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, оскільки пояснення останніх не співпадали, суперечили один одному, свідки вказували на різні дати відсутності ОСОБА_2 за межами міста Краматорська, вони є особами, зацікавленими в результатах розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням ОСОБА_2 були допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 12 листопада 2017 року ОСОБА_2 приїхав в село Придолинівку Вільнянського району Запорізької області для заготовки ялинок на продаж. Знаходився він там до 17 листопада 2017 року.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_2 - його дядько, підтвердив, що 12 листопада 2017 року ОСОБА_2 приїхав в село Придолинівку Вільнянського району Запорізької області для заготовки ялинок на продаж. Знаходився він там до 17 листопада 2017 року.

На думку суду, показання свідків не спростовують висновків про те, що автомобілем керував саме ОСОБА_2 з огляду на давність події, в зв'язку з чим свідки можуть добросовісно помилятися щодо дат, (на можливості чого наголошує в апеляційній скарзі і ОСОБА_2, даючи оцінку показанням дружини та доньки), крім того, в силу родинних та дружних зв'язків, вони є певною мірою зацікавленими в результатах розгляду справи.

У зв'язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини справи, допитані свідки, і прийняте рішення є об'єктивним та законним, у зв'язку з чим підстав задовольнити апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 30 січня 2018 року стосовно ОСОБА_2, визнаного винним за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Савкова