АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 28.09.2017 року о 23 годині 45 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 1,82%, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Справу розглянуто без його участі. Також вказує, що працівники поліції, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, порушили порядок проведення огляду, встановленого КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги та пояснив, що на місці зупинки не проходив огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу, а наполягав на проходженні огляду у медичних закладах.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 121737 від 29.10.2017 року, ОСОБА_2 28.09.2017 року о 23 годині 45 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 1,82% у присутності двох свідків.

Крім того, з матеріалів вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_2 із змістом роздруківки приладу"Драгер", акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколу, які останній підписувати відмовився, а жодних застережень щодо їх складання, процедури проведення огляду на стан сп'яніння та заперечень щодо результатів такого огляду не мав. Про свою незгоду з результатами огляду на стан сп'яніння або про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтвердили факт проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" та його результат.

На запит суду першої інстанції було надано відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення (а.с. 25).

Зміст вказаних відеозаписів доводить факт проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" у присутності двох свідків, його ознайомлення працівниками поліції з протоколом, роздруківкою приладу"Драгер", актом огляду на стан сп'яніння, відмови від підписання цих документів, а також відсторонення його від керування, шляхом зобов'язання ОСОБА_5 доставити належний ОСОБА_2 належний йому транспортний засіб за місцем його проживання.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_2 про те, що він не проходив огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп'яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Зміст протоколу відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не надав.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя