Справа № 487/1133/18
Провадження № 3-в/487/30/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Треля Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2018 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

20 червня 2018 року на адресу Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2018 року за нововиявленими обставинами, в якій він вказує на те, що нововиявленими обставинами для перегляду постанови є той факт, що після того, як відносно нього поліцейські склали протокол, він за власною ініціативою звернувся того ж дня, 26.02.2018 року о 23.50 год. протягом двох годин з моменту зупинки, до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру де пройшов відповідний тест на стан алкогольного спяніння, який показав, що він тверезий, що підтверджується випискою Миколаївського обласного наркологічного диспансеру №511 від 26.02.2018 року. Тому ОСОБА_1 вважає, що інспектор поліції дійшов хибного висновку про наявність у його діях порушення п.2.5 ПДР України та помилково складено протокол про адміністративне правопорушення. Також у заяві зазначив, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»)

Вирішуючи питання щодо прийняття заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобовязань при вирішенні справи судом. Але навіть у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Крім того, відповідно до ст. 2 Протоколу № 7 ЄКПЛ кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року вбачається, що не дивлячись на те, що після скасування апеляційним судом відповідного рішення особа може вимагати на цій підставі виплати їй відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, на думку ЄСПЛ такий ретроспективний та виключно компенсаторний засіб юридичного захисту не можна вважати заміною права на перегляд, закріпленого у статті 2 Протоколу № 7. Крім того, дане рішення стосується перегляду апеляційним судом постанови по накладення адміністративного арешту після відбуття стягнення у повному обсязі, що є порушенням права на оскарження, задекларованого у статті 2 Протоколу № 7 до ЄКПЛ.

Тобто, рішення Європейського суду з прав людини, яким ОСОБА_1 обґрунтовує можливість перегляду постанови суду за нововиявленими обставинами та прирівнювання справ про адміністративні правопорушення до кримінальних справ, стосується порушення права на перегляд призначеного покарання.

Практика Європейського суду свідчить про те, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі, вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 8 квітня 2010 року, «Корнєв і Карпенко проти України» від 21 жовтня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 року, «Зайцевс проти Латвії» заява № 65022/01, пп. 55 та 56, ECHR 2007-ІХ).

Крім того, питанням щодо критеріїв, згідно з якими правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄКПЛ (ратифікованоЗаконом № 475/97-ВР від 17.07.97 року). У ній зазначено, що основним критерієм для цього є покарання у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення лише у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, і не передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі, тому таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст. 2 Протоколу № 7 ЄКПЛ.

Таким чином, наведені у заяві посилання наст. 459 КПК України є безпідставними.

Отже, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості перегляду постанови суду у звязку із нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку про повернення заяви заявнику.

Керуючисьст. 7, 283 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2018 року по справі № 487/1133/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області, у строк та порядок, передбачений статтею 294 КпАП України.

Суддя В.О. Гаврасієнко