Провадження № 3/638/239/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Балаклія, Харківської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, працює в ВЧ 9951 на посаді начальника кулеметного відділення 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15 грудня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 335 від 13 грудня 2017 року, майор ОСОБА_1, перебуваючи на посаді офіцера відділу прикордонної служби штабу 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (ВЧ 9951), будучи згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700 VII (далі по тексту Закон № 1700 VІІ) та ст. 14 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року № 661 IV, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 31 січня 2017 року отримав в якості подарунку від батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 472350,00 гривень, що є еквівалентом 16750,00 доларів США, згідно відповідної угоди б/н від 31.01.2017 року, що перевищує поріг у 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 1 січня 2017 року, та на виконання вимог ч. 2 ст. 52 Закону № 1700 VII, своєчасно не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції, про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

27.11.2017 року співробітниками управління захисту економіки в Харківській області було проведено опитування ОСОБА_1 за фактом неподання повідомлення до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані. В своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що не повідомив про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування у звязку з тим, що про необхідність їх надання йому було невідомо.

28.11.2017 року ОСОБА_1 повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни, про що свідчить відповідне повідомлення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав та пояснив, що дійсно між його батьками, рідною сестрою та ним була укладена угода про безоплатну передачу йому грошової суми для подальшого придбання квартири по вул. Достоєвського, 2 в м. Харкові та відмовою від своїх прав на іншу квартиру, в якій проживають його батьки та рідна сестра. Він не був обізнаний про обовязок подання ним повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані. 23.03.2017 року він подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування свою щорічну декларацію за 2016 рік. Рахував, що отримані ним 31.01.2017 року грошові кошти необхідно відобразити в декларації за 2017 рік. Просив прийняти до уваги той факт, що він на даний час єдиний годувальник в сімї, має двох неповнолітніх дітей, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, визнати вчинене правопорушення незначним та звільнити його від адміністративної відповідальності.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 вважала, що в діях особи, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та просила застосувати до винної особи адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен зясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700 VII від 14.10.2014 року корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Даних щодо обставин, які обєктивно могли завадити ОСОБА_1 подати до НАЗК декларацію про суттєві зміни майнового стану у встановлений законом строк, матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, будучи обізнаним щодо вимог Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи свій обовязок повідомляти у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме: про отримання від батьків подарунку у вигляді грошових коштів в розмірі 472350,00 грн.

Вважаю, що складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані є правомірним, оскільки несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 відбулось з його вини, тобто ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, повязане із корупцією, наявна вина як одна із складових елементів адміністративного правопорушення і надані органом поліції докази свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи справу суддя враховує, що ОСОБА_1 не мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчать і ті обставини, що він 28.11.2017 р. повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Зазначене правопорушення в даному випадку не спричинило суспільної шкоди, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34, 35 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, стосовно нього відсутні відомості в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні правопорушення, після того, як був повідомлений про допущене адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, наступного дня, тобто 28.11.2017 року вжив заходи щодо повідомлення у визначений спосіб Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, ОСОБА_1 за місцем проходження служби позитивно характеризується, на військовій службі з 1998 року, сумлінно виконує свої обовязки, є особою відповідальною, має високий і незаперечливий авторитет та повагу серед товаришів по службі, нагороджений чисельними грамотами за сумлінне виконання службових обовязків, бездоганну дисципліну, одружений, виховує разом з дружиною, яка на даний час перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, двох дітей 2005 та 2016 років народження, відсутності обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують покарання.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують його особу, наявність двох малолітніх дітей на утриманні, відсутності суспільної шкоди його діяння, вважаю можливим застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33 35, 176-2, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, у звязку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня її прийняття апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: І. О. Грищенко