Справа № 234/1490/18
Провадження № 3/234/572/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Кравченко О.Ю.,

секретар Каліберда А.О.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул.Менжинського, 5

якому розяснені право на відвід, ст. 63 Конституції України, права та обвязки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2018 року серії БД №043455, ОСОБА_1 01 лютого 2018 року о 20 годин 00 у м.Краматорську по вул.Лівобережна біля будинку 266, керував ТЗ ВАЗ 2103 ДНЗ 358996ЕВ з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини роту, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та суду пояснив, що він 01.02.2018 року біля 19-10 годин його друг ОСОБА_2 за його проханням перегоняв автомобіль «Жигулі» з м.Словянська до м.Краматорськ. Біля 20-00 годин ОСОБА_2 висадив його біля зупинки «Школа» на повороті від спуску в с.Ясногірка на вул. Кірова, а сам поїхав у своїх справах. Він залишився на зупинці та намагався визвати таксі. Автомобіль ВАЗ він залишив на вулиці. Коли він перебував на зупинці, до нього підїхали дві патрульні машини працівників поліції. Працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, погрожували йому, намагалися примусити підписати протокол. У протоколі він написав, що не згоден з протоколом та не керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він разом з колегами 01.02.2018 року здійснював патрулювання у своєму квадраті в с. Ясногірка у м.Краматорську. Під час патрулювання вони побачили автомобіль ВАЗ, який порушив правила дорожнього руху при маневруванні. Автомобіль їхав по центральній вулиці Кірова, потім повернув на іншу вулицю. Вони вирішили розвернутися та наздогнати цей автомобіль. Коли патрульний автомобіль розвернувся, автомобіль ВАЗ вже повернув на іншу вулицю. Коли вони підїхали, ОСОБА_1 йшов їм назустріч, в руках тримав пляшку пива та він нього був чутний запах алкоголю. ОСОБА_1 повідомив, що за кермом автомобіля знаходився його друг, який зупинив автомобіль та втік. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на алкоголь на місці або проїхати в наркологію, на що він відмовився. Після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Він не бачив моменту, коли ОСОБА_1 виходив з автомобіля. Також не бачив, чи перебував ОСОБА_1 за кермом, оскільки на той момент, коли вони підїхали, останній вже йшов по вулиці. Протокол склали на ОСОБА_1, оскільки рядом з автомобілем більше нікого не було, тому вважали, що він був за кермом.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 01.02.2018 року він з ОСОБА_1 на його автомобілі ВАЗ 2103 червоного кольору їхали з м.Словянська до с.Ясногірка у м.Краматорську. Він запропонував ОСОБА_1 перегнати автомобіль зі Словянська до Краматорська, на що ОСОБА_1 погодився. Автомобілем керував він, а ОСОБА_1 був пасажиром. Коли вони приїхали на Ясногірку, він завернув на одну з вулиць селища, де його чекали знайомі на іншому автомобілі. Автомобіль ОСОБА_4 залишився стояти на вулиці. Він пересів на інший автомобіль та поїхав до магазину «Талісман», де йому необхідно було забрати свій автомобіль зі стоянки. Приблизно через 1,5 години йому зателефонували знайомі та повідомили, що у ОСОБА_1 проблеми з працівниками поліції. Коли він повернувся до ОСОБА_1, то дізнався, що працівники поліції звинувачують ОСОБА_1 у тому, що він перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного спяніння. Він повідомив працівникам поліції, що за кермом був не ОСОБА_1, а він.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та адміністративна справа у відношенні останнього підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт того, що він був водієм та зазначив, що він не керував транспортним засобом. Його свідчення в цій частині були підтвердженні у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 Крім того, свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив той факт, що не бачив ОСОБА_1 за кермом автомобіля, не бачив момент зупинки автомобіля, не бачив як ОСОБА_1 виходив з автомобіля. Натомість, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений у той момент, коли він йшов назустріч працівникам поліції.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зроблений власноручний запис про те, що він не згоден з протоколом та не перебував за кермом.

З досліджених у судовому засіданні відеоматеріалів фіксації адміністративного правопорушення також не вбачається, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля ВАЗ 2103 д/н 58996ЕВ. Як видно з відеоматеріалів, автомобіль перебував в іншому місці від місця, де безпосередньо був зупинений ОСОБА_1 та складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, з відеоматеріалів вбачається, що на момент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння присутній тільки один свідок.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 358996ЕВ.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення видно, що він був складений у присутності двох свідків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та до нього були прикладені відповідні пояснення цих осіб, в яких зазначено, що ОСОБА_1 від проходження у встановленому на стан спяніння огляду відмовився.

Однак варто зауважити, що при дачі вказаних пояснень свідки не були попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від показань та дачу завідомо неправдивих показань. Крім того, будучи двічі викликаними у судове засідання, де останні повинні давати показання та бути судом попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань або за відмову від давання показань, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не зявилися, про причини неявки не повідомили та свої попередні пояснення не підтримали, що не дозволяє суду сприймати ці пояснення в якості належних доказів.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що наданими доказами не доведено подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1, у зв'язку з чим провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.7, 9, ч.1 ст. 130, п.1 ст. 247, ст. 280, 282-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського

міського суду ОСОБА_7