Справа № 428/573/18
Провадження №3/428/117/2018
Постанова

іменем України

21 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі судді Макаренко І.Г., за участю секретаря судового засідання Волкової О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, (ІПН в матеріалах справи відсутній), паспорт серії ЕН 930112, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 142460, складеного 13.01.2018 поліцейським роти № 3 ОСОБА_2 ОСОБА_3, 13.01.2018 року, о 15-55 годині, ОСОБА_1 в м.Сєвєродонецьку, керував транспортним засобом «ВАЗ», моделі 2110, реєстраційний номер 71388АМ, у стані алкогольного спяніння.

Дії ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 142460, було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП, складеного 13.01.2018 поліцейським роти № 3 ОСОБА_2 ОСОБА_4, 13.01 2018 року, о 16-25 годині, ОСОБА_1 в м.Сєвєродонецьку, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського під час виконання службових обовязків, а саме не неодноразові законні вимоги поліцейського ОСОБА_3 залишатися на місці, не реагував, та намагався покинути місце скоєння правопорушення.

Дії ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП, без номеру, було кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

У судове засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилась, у звязку з чим, суд, діючи відповідно до ст. 268 КУпАП, вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 142460, суд виходить з того, що частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом та перебування під час цього у стані алкогольного спяніння ОСОБА_1

В якості доказів правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії 142206 від 13.01.2018, протокол адміністративного затримання серії АА № 030002 від 13.01.2018, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕП, без номеру, від 13.01.2018 за ст. 185 КУпАП, копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 531926 від 13.01.2018, висновок КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільної лікарня» № 64/315 від 13.01.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідку від 13.01.2018, рапорти від 13.01.2018 патрульних поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також диск з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (надалі Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду. Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду.

На запит суду було надано належним чином посвідчений акт № 64/315 від 13.01.2018 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_1

Як видно з вказаного акту, в закладі охорони здоровя КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільної лікарня» огляд ОСОБА_1 на стан спяніння відбувався за допомогою алкотестера «Драгер», однак без зазначення у висновку моделі цього пристрою, серійного номеру, дати проведення перевірки, порядкового номеру проведеного тесту, тощо. Про ці обставини суд зауважує з тих підстав, що згідно офіційної документації, яку розміщено щодо приладу «Драгер», моделі 6510, останній повинен проходити 1 раз на 12 місяців градуювання та сервісне технічне обслуговування у сервісному центрі.

При цьому, апарат алкотестер «Драгер», назва та номер якого не зазначені в акті медичного огляду, який використаний під час проведення огляду ОСОБА_1 13 січня 2018 року у лікарському закладі не є вимірювальною технікою та обладнанням для проведення лабораторних досліджень в розумінні зазначеної вище Інструкції, та який дозволено використовувати лікарським закладам, а є спеціальним технічним засобом, який дозволено використовувати лише підрозділам поліції для проведення огляду на стан спяніння на місці зупинення транспортного засобу. До даних висновків суд також приходить з того, що як визначено п. 7 розділу 1 Інструкції, водію надано право не погоджуватись з результатами огляду на стан спяніння, отриманих на місці зупинки транспортного засобу, в наслідок застосуванням спеціальних технічних засобів, та вимагати проведення огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя, тобто який не може полягати в огляді за допомогою тих самих технічних засобів. При цьому, порядку проведення огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» у медичних установах не існує, що свідчить про неможливість проведення перевірки, зокрема шляхом огляду роздруківки з цього пристрою проведеного вимірювання та співставлення з відомостями зазначеними в акті.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що в порушення вищезазначеної інструкції в медичному закладі, огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 проводився не внаслідок проведення огляду та відібрання біологічних зразків для проведення лабораторних досліджень у визначеному законом порядку.

Крім того, статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В даному випадку, в порушення вимог ст.266 КУпАП в матеріалах справи відсутні дані стосовно того, що працівники поліції відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, або вжили будь-які заходи щодо цього.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з урахуванням встановлених у судовому засіданні порушень під час проведення огляду 13 січня 2018 року на стан спяніння ОСОБА_1 у закладі охорони здоровя, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 887 від 04 жовтня 2017 року, в силу положень пункту 22 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є недійсним, як і висновок від 04 жовтня 2017 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5, який є похідним від акту.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ГП, без номеру, складеного 13.01.2018 поліцейським роти № 3 ОСОБА_2 ОСОБА_4, 13.01.2018 року, о 16-25 годині, щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, суд виходить з наступного.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, надано протокол адміністративного затримання серії АА № 030002 від 13.01.2018, рапорти від 13.01.2018 патрульних поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Крім того, в розпорядження суду є диск з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, який надано в якості доказу до іншої справи у відношенні ОСОБА_1, а саме до справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як видно з протоколу серії ГП, без номеру, складеного 13.01.2018 поліцейським роти № 3 ОСОБА_2 ОСОБА_4, 13.01 2018 року, о 16-25 годині, 13.01.2018 року, о 16-25 годині, ОСОБА_1 в м.Сєвєродонецьку, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського під час виконання службових обовязків, а саме не неодноразові законні вимоги поліцейського ОСОБА_3 залишатися на місці, не реагував, та намагався покинути місце скоєння правопорушення.

Обставин викладені в наведеному проколі підтвердженні показами патрульних поліцейських в наданих ними рапортах до матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про поліцію» поліцейський зобовязаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоровя особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Однак, при перегляді відеозаписів, які містяться на дисках формату «ДВД», встановлено, що 13.01.2018, патрульними поліцейськими вчинялись дії щодо оформлення вчиненого, на їх думку, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські, в той час коли ОСОБА_1 спілкувався, або намагався спілкуватись, за телефоном, зі спини останнього, схопили ОСОБА_1 та почали застосовувати до останнього фізичну силу, зокрема залом руки та кайданки. При цьому, наданий відеозапис не містить, що ОСОБА_1 розяснювалось, що він вчиняє будь-які противоправні дії, зокрема пропонувалось припинити вчинення противоправних дій, вчинити певні дії, наслідки не виконання вимог, а також можливі заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_1 у випадку не виконання вимог, що є обовязковою складовою відповідно до ст. 45 Закону України «Про поліцію».

Прохання поліцейських по відношенню до ОСОБА_1 запинитись, та не відходити з місця, на думку суду не відповідає критеріям злісної непокори законним вимогам поліцейського під час виконання службових обовязків, оскільки ОСОБА_1, згідно до наданих відеозаписів, перебував поряд з поліцейськими тобто в зоні їх контролю. Отже, викладені в протоколі поліцейським обставини, щодо дій ОСОБА_1, є субєктивним поглядом, та не відповідають фабулі ст. 185 КУпАП, а також зазначеним вище вимогам ст. 45 Закону України «Про поліцію».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самих протоколах про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування 2поза розумним сумнівом», оскільки наявні у них дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що встановлені при розгляді даної адміністративної справи обставини, які послугували підставою складання адміністративних протоколі, не підтверджені достатніми доказами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 185 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративні правопорушення у його відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії БР № 245023 від 13 січня 2018 року та протоколу серії ГП, без номеру, від 13 січня 2018 року, підлягаю закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч.1 ст.130, 247, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії БР № 245023 від 13 січня 2018 року та протоколу серії ГП, без номеру, від 13 січня 2018 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, та особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко