справа №619/2194/18
провадження №3/619/680/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Суддя Дергачівського районного суду

Харківської області ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого другим помічником капітана на судні СЧС "Норд" Виробничого кооперативу "Рибколгосп" ім. Першого Травня, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, АР Крим,

за ст. 204-1 ч. 1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

07.04.2018 інспектором прикордонної служби 2 категорії 3 відділення ІПС ВПС «Дергачі» прапорщиком ОСОБА_3, було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якого 07.04.2018 року о 21 годині 10 хвилин в пункті пропуску «Гоптівка» прикордонним нарядом «Перевірка документів», на виїзді з України, виявлений ОСОБА_2, який намагався незаконно перетнути державний кордон України без відповідних документів.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При підготовці до розгляду справи, суддею встановлено наступне.

Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2018 дану справу про адміністративне правопорушення було повернуто до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України для належного оформлення, в тому числі у звязку з відсутністю в матеріалах будь-яких доказів, що ОСОБА_2 є громадянином України, не зазначення в протоколі яким чином ОСОБА_2 намагався перетнути державний кордон України, за яких обставин, які документи не надані ним, тобто фактично відсутня вказівка на суть правопорушення.

Крім того, дана справа про адміністративне правопорушення постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.05.2018 була повернута до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України для належного оформлення.

Зазначена постанова в матеріалах справи відсутня.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Матеріали справи, які надійшли до суду 05.06.2018, не містять даних, що були зазначені у постановах судді Дергачівського районного суду Харківської області від 19.04.2018 та від 18.05.2018, отже уповноваженою посадовою особою органу Державної прикордонної служби України вимоги постанов судді, які набрали законної сили, не виконано.

Відповідно до п.3.4 «Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення», затвердженої наказом МВС від 18.09.2013 року № 898, у протоколі зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

В протоколі СхРУ№463059 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.204-1 КУпАП, відсутні посилання на відповідний нормативний акт, закон України із зазначенням конкретної статті, яка вважається порушеною та розкриттям змісту.

Із протоколу СхРУ№463059 складеного у відношенні ОСОБА_2 вбачається, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України без відповідних документів, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Як вбачається зі зміст статті 9 зазначеного вище Закону не передбачає порядок перетину Державного кордону.

Таким чином, даний протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на відповідний нормативний акт, закон України із зазначенням конкретної статті, який встановлює перелік відповідних документів, які повинен був надати ОСОБА_2 на право перетину державного кордону України.

Крім того, в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, який документ на право перетину державного кордону України був наданий ОСОБА_2 у пункті пропуску.

Зазначені порушення закону, які допущені органом, який склав протокол, є істотними та перешкоджають провадженню у справі, матеріали справи, як неналежно оформлені підлягають поверненню для усунення недоліків.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п.52 рішення від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» (заява №74420/01) зазначив, що питання щодо допустимості доказів у справі це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд, зі свого боку, повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим (див. рішення від 23 квітня 1997 р. у справі «ВанМехелен та інші проти Нідерландів», № 21363/93, № 21364/93, № 21427/93 та № 22056/93, п. 50; рішення від 9 червня 1998 р. у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», №25829/94, п. 34; ухвалу від 6 травня 2003 р. щодо неприйнятності справи «Секейра проти Португалії», № 73557/01; ухвалу від 6 квітня 2004 р. щодо неприйнятності справи «Шеннон проти Сполученого Королівства», №67537/01). У такому випадку Суд зобовязаний не визначати, чи певні докази було отримано незаконно, а перевіряти, чи така «незаконність» не спричинила порушення іншого права, гарантованого Конвенцією.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

За таких обставин, суддя вважає неможливим розгляд адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_2, що є підставою для її повернення до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України для належного оформлення.

Конституційний Суд України у рішення №2-рп/2015 від 31.03.2015 розяснив, що положення ч.2 ст.294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч.1 ст.284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 268, 276, 277, 278 КУпАП суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути до відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП - для належного оформлення

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Жорняк