АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/507/17Головуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 33/789/52/18 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ваврів І.З.

з участю особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 провадженням закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 р, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування поданої ним апеляційної скарги вказує, що пояснення ОСОБА_3, які суд першої інстанції взяв за основу при прийнятті рішення, не відповідають матеріалам справи.

На думку апелянта, здійснені ним фотознімки після вчинення ДТП і до приїзду поліції є єдиним об'єктивним доказом порушення гр. ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, які суд повинен був взяти до уваги при прийнятті рішення.

Також вказує, що у схемі наслідків дорожньо-транспортної пригоди, працівник поліції ОСОБА_4 не вірно відобразив схематично розміщення транспортних засобів.

Просить звернути уваги, що постановою Шумського районного суду від 21 вересня 2017 року закрито провадження по адміністративній справі №609/1135/16-п відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Одночасно ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, оскільки він не приймав участі у розгляді справи судом першої інстанції і ознайомився з оскаржуваною ним постановою лише 04 січня 2018 року.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; ОСОБА_2, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги і просить залишити рішення суду першої інстанції без змін; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції. В судовому засіданні встановлено, що з постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року, апелянт ознайомився 04 січня 2018 року, отримавши її копію, згідно поданої ним заяви, після чого 11 січня 2018 року подав апеляційну скаргу.

Зважаючи на ці обставини, вважаю, що строк подання апеляційної скарги пропущений апелянтом з поважних причин, а тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його слід поновити.

Згідно зі ст.245 КупАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КупАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, Шумським відділенням поліції ГУНП в Тернопільській області, направлено до суду протокол про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2017 року, схему наслідків ДТП від 21 серпня 2016 року, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_1, складений інспектором поліції 25 квітня 2017 року.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення, що мало місце 21 серпня 2016 року, складено лише 26 квітня 2017 року за результатом висновку інспектора поліції про розгляд звернення ОСОБА_1, в якому єдиним аргументом щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення вказано рішення Шумського районного суду від 21 вересня 2016 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1

Зважаючи на положення ст.279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і якими визначено, що суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, судове рішення, яким констатовано факт відсутності складу правопорушення в діях однієї особи, не може бути доказом вчинення правопорушення іншою особою.

Крім того, зазначивши в протоколі про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2017 року про порушення ОСОБА_2 вимог п.п.11.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, працівником поліції не наведено жодних відомостей, в чому полягало з її сторони недотримання вказаних правових норм, якими регламентовано порядок розташування транспортних засобів на дорозі і вибір безпечної швидкості руху, а також не відображено, чому саме ОСОБА_2, а не інший учасник дорожньо-транспортної пригоди, неправильно визначила в даній ситуації розташування керованого нею транспортного засобу на ділянці дороги.

Аналіз долученої до матеріалів справи схеми дорожньо-транспортної пригоди, складеної 21 серпня 2016 року дає підстави для висновку, що вона не містить в собі жодних об'єктивних даних, на підставі яких можна стверджувати про порушення зі сторони ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, оскільки в ній не наведено, як були розміщені автомобілі-учасники ДТП в момент зіткнення, не вказано в якому напрямку рухались учасники дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім того, апелянт ОСОБА_1 стверджує про неправильне відображення схематичного розміщення транспортних засобів на вищевказаній схемі ДТП, що також підтверджує неналежність її як доказу.

Пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які долучені до матеріалів справи, носять взаємовиключаючий характер щодо винуватості кожного з учасників ДТП і є виключно суб'єктивною оцінкою кожного з них щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Всі вищенаведені процесуальні документи були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали відповідну правову оцінку на предмет відсутності у них належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Це рішення місцевого суду належним чином умотивоване і сумнівів в його правильності не викликає.

Оглянуті в судовому засіданні фтознімки, надані ОСОБА_1 також не свідчать про порушення правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_2, оскільки на них зафіксовано лише місцерозташування транспортних засобів на час приїзду працівників поліції, однак вони є недостатніми для висновку висновку про недотримання ОСОБА_2 вимог п.п.11.1, 12.1 Правил дорожнього руху, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2017 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП відносно ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.З. Ваврів