ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Захарченко, 4/153, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 вересня 2018 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 27 по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі, де, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який слідував в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався по вул. Володимира Вернадського прямо зі сторони вул. Рогальова в напрямку парку ім. Т.Г. Шевченко та мав намір припаркуватись з лівої, протилежної, сторони дороги, а тому зупинився для того щоб здійснити поворот і через декілька секунд відчув зіткнення з його автомобілем, що відбулось в результаті ДТП з автомобілем «Тойота», який рухався позаду в попутному напрямку.

Водій ОСОБА_2, будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він рухався зі сторони пр. ОСОБА_3 по вул. Володимира Вернадського в напрямку парку ім. Т.Г. Шевченко в м. Дніпро по лівій смузі, оскільки з правої сторони знаходився автомобіль «Субару», який, в момент наближення до нього, несподівано став різко змінювати траєкторію руху ліворуч, у зв'язку з чим відбулось зіткнення з його автомобілем, контактування у який прийшлось в праву передню частину.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 12 вересня 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулось під час зміни напрямку руху ліворуч водієм ОСОБА_1, чим останній створив непередбачувану перешкоду іншому водієві ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, у зв'язку з чим траєкторії руху обох водіїв перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1, оскільки як було встановлено під час судового розгляду саме правопорушник мав намір повернути ліворуч, для чого останньому потрібно було перетнути напрямок попутного, а потім зустрічного руху, однак в цей час позаду у попутному напрямку вже рухався інший водій ОСОБА_2, якому було створено непередбачувану перешкоду безпосередньо в момент зближення автомобілів між собою, а тому контактування між ними відбулось передньою лівою частиною автомобіля «Субару» з передньою правою частиною автомобіля «Тойота», при цьому саме такі механічні пошкодження притаманні дорожній обстановці та інтенсивності руху на даній ділянці дороги в момент ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 розташовувався на проїзній частині ближче до правого краю дороги, а інший водій ОСОБА_2 лівіше, ближче до горизонтальної розмітки 1.5, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а тому, під час зміни напрямку руху ліворуч водієм ОСОБА_1 не була врахована вказана сукупність дорожніх факторів при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, який після зіткнення був зафіксований на дорозі в напіврозгорнутому стані, що в свою чергу достовірно свідчить про початок маневрування його водієм. Також відповідні пошкодження на обох транспортних засобах дають можливість відтворити механізм даної пригоди, яка відбулась в момент коли водій ОСОБА_1 став повертати ліворуч в безпосередній близькості перед іншим автомобілем, що слідував позаду у попутному напрямку, а тому контактування з автомобілем «Тойота» відбулось в передню праву частину передньою лівою частиною автомобіля «Субару», яким керував водій ОСОБА_1

Висновок експертного-автотехнічного дослідження № 6/10.1/75 від 23 жовтня 2018 року не може бути визнаний прийнятним, оскільки дане дослідження було зроблено експертом на підставі вихідних даних наданих самим правопорушником, які не відповідають встановленим обставинам дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, експертом береться за основу те, що на момент пригоди автомобіль «Субару» був нерухомий і саме на нього здійснив наїзд автомобіль «Тойота», що рухався позаду, а отже водій останнього не виконав вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що і стало причиною даного ДТП. Однак, вказані обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, більш того було встановлено протилежне, а саме те, що дії водія ОСОБА_1, який мав намір повернути ліворуч, створили непередбачувану перешкоду для іншого водія ОСОБА_2, який фактично зрівнявся з водієм ОСОБА_1 і саме в цей момент останній став змінювати траєкторію руху ліворуч, чим спричинив механічні пошкодження правої передньої частини автомобіля «Тойота» лівою передньою частино автомобіля «Субару». Потрібно вважати, що дані відмінності в механізмі дорожньо-транспортної події встановлені судом, могли б мати істотне значення при дослідженні даної пригоди експертним шляхом та вплинули б на висновки зроблені експертом.

В той же час, суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення водієм ОСОБА_2 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень правил дорожнього руху. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії його руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній рухався в напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водієм ОСОБА_1 було створено непередбачувану перешкоду останньому, про що свідчить безпосереднє зближення автомобілів між собою їх передніми частинами.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Тойота».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот пятдесяти двох гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4