Справа № 138/465/18
Провадження № 33/772/220/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Рупак А.А., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2018 у справі відносно нього за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень в дохід держави.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 23.11.2017 о 22 год. 00 хв. в с.Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області по вулиці Леніна водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ЗАЗ-1103», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Медичний огляд на стан спяніння проводився у Могилів-Подільській ОЛІЛ. Медичний висновок від 23.11.2017 №113, результат огляду алкогольне спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2018 з закриттям провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду винесено без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просять задовольнити її в повному обємі. При цьому пояснив, що не мав наміру здійснювати поїздку, а після вживання спиртних напоїв лише хотів в межах подвіря відігнати транспортний засіб під навіс на відстань біля 8 метрів.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи суддя у відповідності до вимог ст.280 КУпАП зясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №363897 від 21.11.2017 (а.с.3),згідно якого водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані спяніння, в присутності двох свідків відмовився від підпису у висновку в медичному закладі. Крім того вина ОСОБА_2 також підтверджується його поясненнями в судовому засіданні першої інстанції, де він сам підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи правопорушника в тій частині, що він не мав наміру керувати транспортним засобом шляхом здійснення поїздки, а лише хотів перегнати автомобіль і це на його думку не утворює складу адміністративного правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Так, обєктом правопорушення, передбаченого ст..130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначеною нормою закону передбачено відповідальність за порушення вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, якою заборонено керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, факт керування особою транспортним засобом.

Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху України не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Як встановлено судом першої інстанції та поясненнями ОСОБА_2, останній виконував функції водія а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані висновки суду першої інстанції в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 спростовані не були.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення та дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП.

Призначене суддею адміністративне стягнення за скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2018 щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: