Справа № 369/9689/18 Головуючий в суді І інстанції - Бурбела Ю.С.
Провадження № 33/824/622/2018 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, 30.07.2018 року о 02 годині 10 хвилин по вул.Київська в м.Вишневе Києв-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у ЦРЛ Києво-Святошинського району (Київська область, м.Боярка, вул. Соборності, буд.51), чим порушив вимоги п.2 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що про розгляд справи не був повідомлений належним чином, участі в розгляді не приймав, чим був позбавлений можливості надати свої пояснення по суті справи, твердить, що дійсно перебував в стані алкогольного сп'яніння, однак, автомобілем не керував, в прийшов до нього щоб взяти документи, автомобіль стояв на стоянці, працівники поліції не пропонували пройти освідування на місці,через те, що у них був відсутній алкотестер «Драгер», а відразу запропонували проїхати до медичного закладу охорони здоров'я, ввели його в оману, та запевнили, що в такому випадку йому буде призначено попередження, в протоколі про адміністративне правопорушення написав, що випив пива, бо в той день дійсно вживав алкогольні напої, звертає увагу, що працівники поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_2, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши її доводи, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_2, будь-яких даних про його належне повідомлення матеріали справи не містять, чим грубо порушив його процесуальні права та обмежив ОСОБА_2 в доступі до правосуддя.

Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, за відсутності будь-яких пояснень ОСОБА_2 в матеріалах справи, його позицію не з'ясував, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_2 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 30 липня 2018 року приблизно о 02 годині 10 хвилин, знаходився біля свого автомобіля «Daewoo Lanos», який стояв на аварійці, та чекав доки його забере знайомий, якому він заздалегідь зателефонував, в цей час до його автомобіля під'їхали працівники поліції та запитали чи він вживав алкогольні напої, він відповів що дійсно вживав пиво, однак керувати своїм автомобілем «Daewoo Lanos» не збирався, на що працівники поліції не реагували та запропоновували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, на що він погодився, так як працівники полії його попередили, що відмовившись від освідування він буде мати багато проблем із законом, приїхавши до медичного закладу лікар провів освідування та зробив висновок про перебування в стані алкогольного сп'яніння.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в ньому, однак, на виклики до суду вони не з'явились, а примусовий їх привід нормами КУпАП не передбачено.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування показань ОСОБА_2 про те, що він не курував автомобілем НОМЕР_2, а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_2 транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так як суб'єктом порушення вимог про заборону керування транспортними засобами в стані сп'яніння є лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, якою не був ОСОБА_2, то слід визнати, що судове рішення постановлене з порушенням норм матеріального права і воно підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, за обставин не підтвердження даних протоколу про адміністративне правопорушення, справа підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.