Справа № 727/3383/18
Провадження № 3/727/1524/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2/14А, -

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що останній28.03.2018 року о 13:50 год., в м.Чернівці по вул.Проспект Незалежності, 114, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. RPR18737 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в ЧОНД у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Вказав суду, що дійсно у вказаний в протоколі час його зупинили працівники поліції. Після перевірки його документів, інспектор поліції ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1, що вона ніби-то виявила у нього ознаки наркотичного спяніння та запропонувала проїхати в ОНД, на що ОСОБА_1 погодився, оскільки наркотичні засоби не вживав та не вживає. Під час перебування в ОНД ОСОБА_1 запропонували здати сечу для проведення аналізу на стан спяніння, однак він не зміг здати сечу, оскільки має захворювання нирок. З огляду на наведене лікарем-наркологом був складений відповідний висновок про те, що ОСОБА_1 відмовився здати сечу на аналіз. При цьому, на його письмове клопотання про проведення огляду на стан наркотичного спяніння шляхом відбору зразків крові - лікар з незрозумілих причин відмовився. Ствердив, що згідно висновку цього ж лікаря-нарколога ОСОБА_3 від цього числа - 28.03.2018 року №768, складеному о 17:50 год., він в стані наркотичного спяніння не перебуває, що підтверджує ту обставину, що він від проведення огляду на стан наркотичного спяніння не відмовлявся. Просив суд закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, виходячи з наступного.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №440017 від 28.03.2018 року, складеного інспектором роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2, вбачається, що 28.03.2018 року о 13:50 год., в м.Чернівці по вул.Проспект Незалежності, 114, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. RPR18737 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в ЧОНД у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння від 28.03.2018 року за №767, складеного лікарем-наркологом ОСОБА_4 о 14:12 год. 28.03.2018 року, медичний огляд на стан наркотичного спяніння не проведено, так як гр..ОСОБА_1 на протязі з 14:12 год. по 16:17 год. не здав сечу для дослідження на вміст наркотичних речовин (а.с.2).

Водночас, як встановлено судом, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у вказані в протоколі дату та час відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння в присутності двох свідків, суду не надано, з огляду на наступне.

Порядок виявлення у водіїв ознак спяніння та проведення огляду водіїв на стан спяніння визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМ України від 17.123.2008р. № 1103.

Згідно п.п.12-14 розділу ІІІ Інструкції Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Так, в матеріалах справи наявне клопотання-заява ОСОБА_1 на адресу лікаря-нарколога ЧОНД від 28.03.2018 року, згідно якого останній просить провести його огляд на стан наркотичного спяніння шляхом відібрання у нього зразків біологічного середовища, а саме крові, оскільки через фізіологічні особливості свого організму та захворювання нирок здати сечу на даний час фізично не може (а.с.17). При цьому, згідно наданого ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння №768 від 28.03.2018 року, складеного лікарем-наркологом ОСОБА_4 о 17:50 год. 28.03.2018 року, ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння не перебуває (а.с.16).

Таким чином, судом встановлено, що при проведенні огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_1 лікар-нарколог Чернівецького ОНД ОСОБА_4 діяв всупереч вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року №1413/2785, якою передбачений відбір крові для проведення аналізу у даному випадку, якщо неможливо отримати інші зразки біологічного середовища особи.

Крім того, судом було досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано ту обставину, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків.

При цьому, вказаний у висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 лікар-нарколог ОСОБА_4 в судове засідання для дачі пояснень не зявився, будучи належним чином повідомленим судом про його виклик для допиту до суду.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображені працівниками УПП про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять безспірних даних, що підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, оскільки безспірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння в присутності двох свідків в зазначені в протоколі дату та час суду не надано, при цьому, згідно висновку ОНД ОСОБА_1 у вказані в протоколі дату та час в стані наркотичного спяніння не перебував, лікар-нарколог ОСОБА_4 в судове засідання для дачі пояснень не зявився, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернівецької області, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: