Справа № 544/489/18
№ пров. 3/544/127/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Ощинської Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Держпраці у Полтавській області Державної служби України з питань праці, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, працює директором Березоворудського аграрного коледжу Полтавської державної аграрної академії, паспорт серії СМ № 152920 виданий Яготинським РВ ГУМВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, який є директором Березоворудського аграрного коледжу Полтавської державної аграрної академії, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме: виплати всіх сум, що належать працівникам в день звільнення не проводилися. Так, наказом № 16 К від 16.02.2018 звільнено з посади прибиральниці службових приміщень ОСОБА_2 з 16.02.2018 за згодою сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України (як свідчить табель обліку робочого часу за лютий 2018 року проти прізвища ОСОБА_2 в день звільнення значиться позначка 8 год). Виплата всіх сум, що належать від підприємства проводилася 28.02.2018, про що свідчить платіжне доручення № 7300 від 27.02.2018. Наказом № 23 К від 13.03.2018 звільнено з посади паспортиста 0,5 ставки та 0,25 ставки архіваріуса ОСОБА_3 у звязку із закінченням строку договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України 15.03.2018 (як свідчить табель обліку робочого часу за березень 2018 року проти прізвища ОСОБА_3 в день звільнення значиться позначка 6 год). Виплата всіх сум, що належать від підприємства проводилася 30.03.2018, про що свідчить платіжне доручення № 7355 від 29.03.2018, що є порушенням ст. 116 КЗпП України.

Крім того, на момент інспекційного відвідування документи, які б засвідчували нарахування та виплату ОСОБА_2 та ОСОБА_3 середнього заробітку за весь час затримки всіх сум, що належать працівникові при звільненні відсутнє, що є порушенням ст. 117 КЗпП України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив законодавство про працю і повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повістки до суду надсилалися як на адресу його проживання, зазначеній у протоколі, так і до Березоворудського аграрного коледжу Полтавської державної аграрної академії. Причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення в матеріалах справи та якщо на момент розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у ньому, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, суд приходить до наступного.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № ПЛ 802/163/АВ/П/ПТ від 16.04.2018, актом інспекційного відвідування № ПЛ/802/163/АВ від 16.04.2018.

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачено відповідальність посадових осіб підприємства за порушення термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх в неповному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На підставі викладеного суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП доведеною, у звязку з чим його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан. В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП України помякшують відповідальність правопорушника, суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття ОСОБА_1

У відповідності до положень ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 41 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 2 ст. 33, ч.1 ст. 41 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) гривень на користь держави на р/р 0001, отримувач ГУДКСУ у Полтавській області, код отримувача 37959255, МФО 831019.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок на рахунок отримувача ГУК у м. Києві 0001, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О. Ощинська