Справа № 715/594/18
Провадження № 3/715/301/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2018 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуренко В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділу прикордонної служби «Порубне» Чернівецького прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст.204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2018 року о 08 год. 00 хв. у міжнародному пункті пропуску «Порубне», що знаходиться на території Тереблеченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Порубне», громадянин України ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону з України в ОСОБА_2 без відповідних документів, що не дають право на перетин Державного кордону України, а саме: на паспортний контроль предявив закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 № 053290046, виданий 20.10.2015 року в м. Сучава, тим самим порушив вимоги ст.12 Закону України «Про Державний кордон України».

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і не заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Вважаю можливим розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, є громадянином України, і він має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FC №467604, виданий 19.05.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду з України.

Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України» є: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) посвідчення особи моряка; 5) посвідчення члена екіпажу; 6) посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на вїзд в Україну).

Аналогічні норми закріплені у Постанові Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства згідно якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство») ОСОБА_1, будучи громадянином України, вступивши у вказані правові відносини, а саме при виїзді з території України у пункті пропуску на паспортний контроль мав би предявити один з документів, який передбачений ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на виїзд з України ї вїзд в Україну.

Проте, при спробі перетину кордону ОСОБА_1 не предявив відповідний документ, який надає право на перетин Державного кордону України, громадянам України. При цьому він при виїзді з України в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» пред'явив власний закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 №053290046, виданий 20.10.2015 року в м. Сучава, який в даному випадку, йому як громадянину України, не дає право на перетин Державного кордону України.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання Державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через Державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб'єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_1, здійснив спробу перетину Державного кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України».

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КупАП, оскільки, в судовому засіданні достовірно встановлено, що він здійснив спробу перетину Державного кордону України, без відповідних документів.

Слід значити, що незважаючи на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 Закону України «Про громадянство»), законодавством України не передбачено відповідальність за отримання громадянином України громадянства (підданства) іншої держави та правових наслідків в такому випадку для громадянина України чинним законодавством не передбачено.

І в даному випадку, ОСОБА_1, як громадянин України притягується до відповідальності не за наявність у нього громадянства іншої держави, а саме за спробу перетину Державного кордону України, без відповідних документів.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, можливим призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, який передбачений за даний вид адміністративного правопорушення.

Згідно ст.40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у редакції від 24.02.2018 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника підлягає стягненню 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працезданих осіб 352,40 грн. (З розрахунку 0,2*1762,00=352,40).

На підставі ч.1 ст.204-1 КУпАП та керуючись ст.ст.22, 252, 283-285, 287 КУпАП суд та ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, у редакції від 24.02.2018 року,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень 00 копійок в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні, 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

СУДДЯ: