Справа №560/79/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, Вишнева, 24, Дубровицького району Рівненської області, паспорт серії МЮ №134244, виданий 16.05.2007 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії БР №051616 від 19.12.2017 року, ОСОБА_1, 19 грудня 2017 року о 21-45 год. в с.Висоцьк, по вулиці Вишнева Дубровицького району Рівненської області, керував мотоциклом, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці, розширені зіниці ока. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису у протоколі у присутності двох свідків відмовився.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 27 грудня 2017 року, їдучи мотоциклом без мотошолома в с.Рудня Дубровицького району Рівненської області його було зупинено працівниками поліції. Далі працівники поліції попросили у ОСОБА_1 документи та посадили у службовий автомобіль та переписували його дані з документів. Через декілька хвилин працівники поліції нічого йому не пояснивши, відпустили і він далі поїхав мотоциклом додому. Через декілька днів ОСОБА_1 по пошті отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування без мотошолому, штраф за якою він відразу оплатив. Проте, через деякий час після виклику до суду дізнався, що працівниками поліції 19 грудня 2017 року відносно нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який він вважає незаконним, оскільки алкогольних напоїв того дня він не вживав, пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп'яніння йому ніхто не пропонував, зазначених у протоколі свідків він того дня не бачив.

Викликаний в судове засідання інспектор СРПП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 пояснив, що 19 грудня 2017 року, будучи в оперативному штабі та відпрацьовуючи Дубровицький район Рівненської області в с.Рудня Дубровицького району було помічено водія мотоцикла, який рухався без мотошолому. Після чого проблисковими маячками синього та червоного кольорів його було зупинено. Під час перевірки документів у водія було помічено ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано йому пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп'яніння, але він відмовився. Після цього інспектор Крук В.О. зупинив на автодорозі автомобіль та знову за участю двох свідків запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, на що водій також відмовився. ОСОБА_3 ОСОБА_2 склав відносно ОСОБА_1 два протоколи один за керування мотоциклом без мотошолому, а інший за відмову ним пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, але від дачі пояснень у протоколах та отримання їх копій він відмовився.

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з'ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов'язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об'єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та інспектора поліції ОСОБА_2, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_4 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії.

Окрім того, відповідно до ст. 62 ОСОБА_4 України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 19 грудня 2017 року у стані алкогольного спяніння він не перебував і проходити огляд на стан алкогольного спяніння працівниками поліції йому не пропонувалось.

Як пояснив інспектор поліції ОСОБА_2, водій відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та проходити такий огляд у медичному закладі, що було запропоновано водієві у присутності двох свідків.

Таким чином, встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження такого огляду у закладі охорони здоров'я має ключове значення, оскільки істотно впливає на висновок суду про винуватість водія у вчиненні правопорушення.

Тому, для фстановлення такого факту в судове засідання неодноразово викликались зазначені у протоколі свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак в судові засідання не з'являлись (а.с.10,11, 12,13).

Будь-які доказів, які б беззаперечно вказували на те, що працівником поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі в матеріалах справи відсутні.

При цьому, з матеріалів провадження вбачається, що письмові пояснення свідків виготовлені на заздалегідь заготовленому бланку, а пояснення самих свідків написані одним почерком, а тому у суду виникають об'єктивні сумніви в достовірності наявних в матеріалах справи поясненнях зазначених свідків та в автентичності їхніх підписів.

З урахуванням наведеного суд вважає письмові пояснення свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які наявні у матеріалах справи, такими, що викликають сумніви, та відкидає їх як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того слід додати, що згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте, у випадку, якщо б дійсно у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, то інспектор поліції ОСОБА_2 повинен відсторонити водія від керування мотоциклом, проте, як встановлено із пояснень ОСОБА_1 він сам після того, як його зупинили працівники поліції, продовжував керувати мотоциклом, що підтверджується записом у протоколі, де зазначено, що мотоцикл ОСОБА_1 доставив додому ведучи в руках в присутності поліцейських.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, оскільки, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння є обов'язковою складовою об'єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а факт такої відмови ОСОБА_1 категорично заперечується, оскільки, як встановлено судом йому, не пропонувалось працівниками поліції пройти відповідний огляд на стан алкогольного спяніння, оскільки не знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, тому, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7