П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/764/18

31 травня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря судового засідання Буратчук О.В.,

прокурора Богака А.В.,

правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), жительку м. Надвірна, вул. Олімпійська, 11, Івано-Франківської області, працюючу начальником відділу-головним бухгалтером відділу звітності та бухгалтерського обліку операцій з виконання бюджетів Управління державної казначейської служби України у Надвірнянському районі Івано-Франківській області, одруженої, на утриманні троє неповнолітніх дітей, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку, українку, громадянку України

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

18.04.2018 року до Надвірнянського районного суду від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу № 77 про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією від 12.04.2018 року вбачається, що відповідно до Наказу Управління Державної казначейської служби України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області № 18-ос від 23.12.2011 про призначення ОСОБА_1 з 23.12.2011 року без конкурсного відбору призначено на посаду начальника відділу-головного бухгалтера відділу звітності та бухгалтерського обліку операцій з виконання бюджетів, в порядку переведення з управління державного казначейства у Надвірнянському районі Головного управління державного казначейства України в Івано-Франківській області із збереженням їй 11 рангу державного службовця. ОСОБА_1 у відповідності до підпункту "в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб"єктом, на якого поширюється дія цього Закону як на державного службовця.

Проте, ОСОБА_1 з 20.06.2017 року придбала автомобіль марки CITROEN DS5, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, сірого кольору, вартість якого становить 269915,94 грн. та у десятиденний термін з моменту отримання доходу письмово не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, чим порушила вимоги ч.2 ст.52 Закону України "Про запобігання корупції", за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала частково, обставини правопорушення не спростувала, однак зазначила, що вона не усвідомлювала протиправний характер своїх дій і не мала умислу не повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, оскільки вона, будучи на посаді головного бухгалтера відділу звітності та бухгалтерського обліку операцій з виконання бюджетів Управління державної казначейської служби України у Надвірнянському районі Івано-Франківській області, на час придбання автомобіля перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку з 04 січня 2016 року по 03 січня 2017. Крім того зазначила, що у період часу з 13.06.2017 року по 30.06.2017 року перебувала у щорічній відпустці у зв"язку із із станом здоров"я дитини, а після цього з липня 2017 року по 13 листопада 2017 року перебувала у відпустці у зв»язку із вагітністю та пологами. Саме в період перебування у щорічній відпустці вона стала власником автомобіля марки CITROEN DS5 вартістю 269915,94 грн., але в силу суб"єктивних причин та стану здоров"я не повідомила у десятиденний термін з моменту отримання доходу письмово НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Крім того вона вказала у щорічній декларації за 2017 рік, що є власником вищевказаного автомобіля. Зазначила, що при складенні протоколу про її адмінправопорушення не були взяті до уваги її пояснення, а також в тексті протоколу відсутні відомості про форму її вини, як особи, яка притягається до адмінвідповідальності. В зв"язку з цим просить закрити провадження в справі у звязку із відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні по розгляду даної справи вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, а тому просить притягнути її до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов"язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Наказу Управління Державної казначейської служби України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області № 18-ос від 23.12.2011 року ОСОБА_1 з 23.12.2011 року без конкурсного відбору призначено на посаду начальника відділу-головного бухгалтера відділу звітності та бухгалтерського обліку операцій з виконання бюджетів, в порядку переведення з управління державного казначейства у Надвірнянському районі Головного управління державного казначейства України в Івано-Франківській області із збереженням їй 11 рангу державного службовця.

Тобто, за вказаною посадою ОСОБА_1 відповідно до підпункту "в" пункту 1 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Відповідно до вимог ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» суб"єкт декларування повинен задекларувати усі об"єкти нерухомості чи об"єкти незавершеного будівництва, які у нього є станом на останній день звітного періоду, а згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що обов"язок подання повідомлення виникає у суб"єкта декларування, коли у останнього відбулись суттєві зміни у майновому стані.

При цьому, вказана норма Закону чітко встановлює що суттєві зміни у майновому стані мають місце у 2 випадках:

1) коли суб"єкт декларування отримав доход на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (у редакції Закону після 01.01.2017);

2) коли суб"єкт декларування придбав майно на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (у редакції Закону після 01.01.2017).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадянина встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що визначено ст.10 КУпАП.

Згідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» під корупційним правопорушенням розуміється діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та /або цивільно-правову відповідальність.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення за своїми суб"єктивними властивостями це діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв"язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб"єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам.

Вина - це обов"язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб"єкта до вчиненого ним діяння. Його обов"язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння ( бездіяльності ), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина-це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Суб"єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 р. №223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, під яким ст.10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, правопорушення пов"язаного з корупцією, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб"єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття, викладеного в ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст.1 цього Закону, сутність правопорушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов"язана інформувати Національне агентство про суттєві зміни в її матеріальному становищі, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вона не усвідомлювала протиправний характер своїх дій і не мала умислу не повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у зв"язку із покупкою автомобіля марки CITROEN DS5, 2013 року випуску, вартість якого становить 269915,94 грн.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 перервала у щорічній відпустці у період часу з 13.06.2017 року по 30.06.2017 року. Крім того, з 11 липня 2017 року по 13 листопада 2017 року та з 14 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року перебувала у відпустці у зв»язку із вагітністю та пологами. Також ОСОБА_1 було надано відпустку до досягнення дитиною 3-х річного віку у період з 18 грудня 2017 року по 28 липня 2020 року включно. Дані про покупку автомобіль марки CITROEN DS5, 2013 року випуску ОСОБА_1 внесла в декларацію про доходи за 2017 рік.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи положення Конвенцією ООН проти корупції від 31 жовтня 2003 року, Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією, прийняте Комітетом міністрів Ради Європи 27 січня 1999 року, додатковий протокол до Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією, прийняту Комітетом міністрів Ради Європи про боротьбу з корупцією від 15 травня 2003 року, а також практику Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява № 16347/02, рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.). відповідно до яких при розгляді кожної справи повинні бути встановлені такі необхідні елементи як усвідомлення, намір або умисел, які можуть бути встановлені з об'єктивних фактичних обставин справи.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачала неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажала настання таких наслідків, або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять жодних даних про форму вини останньої, про наявність прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та не містять жодних доказів на підтвердження такого умислу.

Враховуючи усі обставини викладені вище суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб'єктивна сторона (вина у формі умислу), а отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.