Справа № 460/69/18 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/783/343/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 172-7 ч.1,2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2, прокурорів прокуратури Львівської області - Вітковської І.В., Курача Ю.І., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 26.02.2018 року по ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1,

встановив :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, з вищою освітою,

одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,

працюючого заступником начальника відділу адміністрування

податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території

обслуговування Городоцької ОДПІ, до адміністративної

відповідальності не притягався, проживає: АДРЕСА_1.,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. судового збору на користь держави.

У постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1, будучи завідувачем сектору доходів і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області та з 17.02.2017 року по 20.07.2017 року завідувачем сектору податків і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог підпункту 2 п.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, а саме: 21.03.2016 року ОСОБА_1 під № 2531/10 до журналу документів по реєстрації платників єдиного податку в систему ІС "Податковий блок" внесена заява його тещі ОСОБА_5 про реєстрацію її платником єдиного податку; 01.12.2015 року ОСОБА_1 дана письмова вказівка підлеглій працівниці ОСОБА_6 виконати запит свого тестя ОСОБА_7 про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку під №9996/10, а також 01.12.2015 року ОСОБА_1 дана письмова вказівка підлеглій працівниці ОСОБА_6 виконати запит своєї тещі ОСОБА_5 про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку, перебуваючи при вищезазначених обставинах у будівлі Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосередньо керівника перед розглядом вищеперерахованих заяв, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Окрім того ОСОБА_1, будучи завідувачем сектору доходів і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області та з 17.02.2017 року по 20.07.2017 року завідувачем сектору податків і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог підпункту 2 п.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", всупереч інтересам держави, не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, що мало вияв у розгляді заяв ОСОБА_5, ОСОБА_7, а саме: 21.03.2016 року вніс під №2531/10 до журналу документів по реєстрації платників єдиного податку в систему ІС "Податковий блок" заяву своєї тещі ОСОБА_5 про реєстрацію її платником єдиного податку; 01.12.2015 року дав письмову вказівку підлеглій працівниці ОСОБА_6 виконати запит свого тестя ОСОБА_7 про отримання витягу з реєстру платників єдиного податку під №9996/10. ОСОБА_1, перебуваючи при вищезазначених обставинах, у будівлі Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, не вжив заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по даній справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт покликається, що судом першої інстанції не звернуто увагу на помилки, допущені при складані протоколів № 34, 35 від 09.01.2018 року. В даних протоколах зазначено, що ним вчинено адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією в період з 04.02.2015 року по 16.02.20016 року коли перебував на посаді завідувача сектору доходів і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області. Однак в протоколі зазначено місце скоєння правопорушення - будівлю Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області по вул Львівській, 42 в м.Яворові. При цьому не незрозумілим є дата виявлення правопорушення та з протоколу неможливо встановити дату вчинення правопорушення.

Апелянт наполягає, що факту про те, що у нього є конфлікт інтересів не доведено, бо в справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували родинні стосунки з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 , ОСОБА_7, ОСОБА_10

Свої вимоги мотивує тим, що матеріали справи не відповідають його діям щодо неповідомлення ним про існування у нього конфлікту інтересів, відтак відсутня нормативна кваліфікація його дій за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Апелянт наголошує, що свідки ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12 в судовому засіданні заявили, що він, ОСОБА_1, не давав їм вказівок про які зазначено в протоколах №34,35 від 09.01.2018 року. Візи на документах про виконання певних дій не проставляв, а тому підтверджень того, що він візував документи своїх родичів про реєстрацію їх платниками єдиного податку немає. Тобто суд першої інстанції виніс помилкове та суперечливе рішення, яке підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На дану постанову представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по даній справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт виклав аналогічні твердження які зазначені в апеляції ОСОБА_1

Заслухавши в суді апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2 про підтримання та задоволення апеляційних скарг, оскільки наполягають, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення бо немає конфлікту інтересів, думку представників прокурату Вітковської І.В., Курача Ю.І., які заперечили апеляційні вимоги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходжу до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1, складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом, з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст.251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП, передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку поро наявність у неї конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, за змістом положень ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційним правопорушенням визнається діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною в ч.1 ст.3 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в ст.3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Стаття 28 цього Закону, визначає обов'язки, осіб, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів зокрема: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Суду апеляційної інстанції було надано для огляду матеріали кримінального провадження з якого було зроблено ксерокопії документів, на яких є резолюція та підпис ОСОБА_1, і відповідно було звірено оригінали та ксерокопії документів, які є ідентичними документах матеріалам до протоколів № 34,35.

При цьому ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції наполягав, що ним по роботі візується багато документів і він може завізувати та поставити свій підпис на документі, по якому треба прийняти рішення протягом двох днів, і при цьому міг не звернути уваги на прізвище зазначене в документі. Коли його було призначено на посаду то його родичі припинили підприємницьку діяльність, через що виникнути конфлікту інтересів не було можливості.

В суді апеляційної інстанції прокурор Вітковська І.В. зазначила, що ні ОСОБА_1 ні його представник не оскаржували акт службового розслідування, де чітко вказано про конфлікт інтересів. Свідки, які давали покази в суді першої інстанції, є зацікавленими особами, які по службі підпорядковуються ОСОБА_1

В суді апеляційної інстанції були оглянуті та оголошені документи з матеріалів до протоколу № 35 :

А.с.11-23 - акт від 08.12.2017 року за результатами службового розслідування проведеного стосовно завідуючого сектору доходів і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_1;

А.с.35- повідомлення від 29.11.2017 року на ім'я начальника ГУ ДФС у Львівській області написане та підписане ОСОБА_1 про те, що ним подавалася заява 16.11.2017 року родичів, які перебувають на податковому обліку в Мостиському та Яворівському відділенні Городоцького ОДПІ;

А.с.140 зі справи до протоколу №34 - де власноруч ОСОБА_1 повідомив керівництво 15.11.2017 року про свої родинні зв'язки, тобто про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що суддя першої інстанції прийшов до вірного переконання, що викладені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, відтак доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника в частині відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2ст.172-7 КУпАП, є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Оцінюючи доводи апелянта в частині закриття справи у зв'язку із закінченням строків для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 то вважаю, що суддя першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід рахувати з часу складання протоколів № 34, 35 від 09.01.2018 року, які оформлені на підстав матеріалів перевірки, в тому числі і на підставі акту службового розслідування від 08.12.2017 року, а тому такий строк на час прийняття зазначеної постанови не закінчився.

Вважаю, що дії ОСОБА_1 суддею першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він, як завідуючого сектору доходів і зборів з фізичних осіб Яворівського відділення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області та суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення не повідомив у встановленому законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Доводи в апеляційних скаргах щодо відсутності доказів конфлікту інтересів, оскільки на момент прийняття ОСОБА_1 посади його родичі перестали бути платниками податків, не заслуговують на увагу, а розцінюються апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Суддею першої інстанції враховано характер та обставини адміністративних корупційних правопорушень, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей та прийшов до вірного висновку про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, за кожне із правопорушень та остаточно на підстав ст. 36 КУпАП визначив стягнення у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що є необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, то вважаю таке клопотання підлягає до задоволення, оскільки при розгляді справи апеляційним судом, апелянт надав підтвердження поважності пропущення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та винесеною у відповідності до вимог законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив :

Поновити ОСОБА_1 та адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 26.02.2018 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.