АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/237/18 Справа № 209/3139/17 Головуючий у 1 й інстанції - Замкова Я. В. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі головуючого- судді Джерелейко О.Є., за участю секретаря судового засідання Зичкової К.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 12 листопада 2017 року о 02 годині 10 хвилин по вул. Дніпробудівська,2 в м. Кам'янське Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився пройти обстеження на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд розглянув справу формально, не врахувавши його пояснень про те, що він не керував автомобілем, а просто сидів на місці водія, у автомобіля був вимкнений двигун і взагалі у нього були відсутні ключі від авто, що підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак в протоколі про адміністративне правопорушення вписані інші свідки, показання яких складені ними не власноруч, а написані одним почерком, та засвідчили лише той факт, що він відмовився від підпису та дачі пояснень.

Вважає, що при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Також суд не врахував, що працівниками поліції було грубо порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим такий огляд є недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини, тому як у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, оскільки не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду.

Крім того, складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалось без його присутності, протокол на підпис йому не надавали, із змістом такого протоколу в час його складання не ознайомили, покази його свідків в протокол вносити не стали, копію протоколу не вручили, водійське посвідчення в нього не вилучили, транспортний засіб на спеціальний майданчик не переправляли.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції вважає їх обгрунтованими, оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні докази, які б вказували на доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Відповідно до ст.266 КУпАП та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Натомість поліцейським не було дотримано зазначених вимог, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів поліцейськими.

Крім того, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про те, що в матеріалах провадження відсутні докази керування ним транспортним засобом. Не наведені такі докази і в постанові суду.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 також не підтвердив того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Крім того, на запит суду надано копію заяви ОСОБА_2 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку із тим, що його зупинили пішого.

Долучені до матеріалів письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не містять викладених обставин того, що ОСОБА_2 мав будь-які ознаки сп'яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 хоча і викладені ознаки алкогольного сп'яніння, однак зазначені обставини не засвідчені свідками, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення. До суду апеляційної інстанції зазначені свідки для дачі пояснень не з»явились, хоча були усвідомлені про місце та час розгляду справи належним чином (а.п.53,55).

Отже, досліджені докази в своїй сукупності не підтверджують ані факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, ані наявність в нього ознак алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим відсутні передбачені чинним законодавством належні докази вини ОСОБА_2 за ознаками відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення-закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Сам по собі факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до вказаної Інструкції проведення такого огляду можливе лише за наявності ознак сп'яніння особи, яка керувала транспортним засобом(Розділ ІІ, п.1, п.12).

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко