Справа № 359/7792/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/218/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 429 05.03.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, перекладача ОСОБА_4 та представника митниці ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС ОСОБА_6 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2018 року, якою

ОСОБА_2 (Naroie Hohman), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Ірану, громадянина ОСОБА_7, працюючого інвестором компанії «LLC «Ukrbudconsultgroup» у м. Києві, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень.

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил №0403/12500/17 від 05.09.2017 року, валюту у розмірі 3 400 доларів США, 2000 євро та 6 000 гривень повернуто ОСОБА_2.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 05.09.2017 року о 12:10 год. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_2, який відлітав літаком авіакомпанії «KLM» до Нідерландів, м.Амстердам, рейсом №1386 та своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», йому було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що пасажир відповів, що має приблизно 10 000 євро. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці, де ним була видана готівка в розмірі: 12000 євро, 3 400 доларів США та 6 000 гривень, що знаходилась в барсетці пасажира. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажира належить йому особисто. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці не звертався. З виявленої суми ОСОБА_2 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено: 2 000 євро, 3 400 доларів США та 6 000 гривень.

На вказану постанову суду, представник Київської митниці ДФС ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій вважає, що постанова не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства. Суд однобічно та упереджено підійшов до накладення стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації обмежених до переміщення валютних цінностей, поверхнево вивчив обставини справи та не надав їм належної правової оцінки. Апелянт впевнений, що при співставленні валюти, пропущеної ОСОБА_2 під час здійснення митного контролю, та суми, яка підлягає конфіскації, можна дійти висновку про дотримання критерію пропорційності у разі застосування додаткового стягнення у виді конфіскації валюти, разом з цим, зазначає, що жодним чином не було встановлено, що застосування конфіскації валюти буде для ОСОБА_2 «індивідуальним надмірним тягарем». Тому просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним за ст.471 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. з конфіскацією вилученої валюти.

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказували, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просили залишити її без змін.

Представник Київської митниці ДФС ОСОБА_5 у судовому засіданні апеляцію підтримав, підтвердив викладені у ній доводи, просив апеляцію задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

При цьому, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 ніким не оспорюється.

Разом з тим, висновок суду про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_2 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому є необґрунтованим, незаконним та безпідставним.

Так, діючим законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього додаткового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Безпідставним є й посилання суду першої інстанції на те, що підставою для незастосування конфіскації вилученої валюти є те, що держава Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини» та протоколи до неї, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського Суду з прав людини.

Так, жодним із рішень Європейського Суду з прав людини не встановлено прямої заборони на конфіскацію предметів порушення митних правил.

Навпаки, у п. 33 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобовязана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного субєкта у кожній справі на підставі безпосередньо зясованих обставин і фактів.

Однак, ігноруючи норми чинного законодавства України, суд першої інстанції звільнив ОСОБА_2 від конфіскації предметів порушення митних правил, при цьому, будь-якої оцінки щодо наявності у нього обставин, які складуть «індивідуальний і надмірний тягар» при конфіскації вилучених коштів не зробив.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, суду не надано будь-яких доказів які підтверджують факт наявності «індивідуального і надмірного тягаря» у ОСОБА_2 при конфіскації вилучених у нього коштів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є інвестором компанії «LLC «Ukrbudconsultgroup», однак суду не надано доказів про його доходи і фінансові статки.

До того ж, при перетині митного кордону ОСОБА_2 не мав дозвільних документів на вивезення вилученої валюти за межі України, а саме: митної декларації про ввезення в Україну вказаної готівки.

Доводи про те, що вилучені у ОСОБА_2 потрібні йому на лікування, не підтверджені жодними доказами.

Крім того, як вбачається з протоколу опитування в справі про порушення митних правил №0403/12500/17 від 05.09.2017 року, безпосередньо під час порушення митних правил ОСОБА_2 пояснював працівникам митниці, що кошти він перевозив через митний кордон України для відпочинку.

До того ж, як вбачається з вищевказаного протоколу, ОСОБА_2 перетинає митний кордон України приблизно 4-5 разів на рік, при перетині митного кордону повідомив працівникам митниці недостовірну інформацію, а саме: відповів, що має при собі приблизно 10 000 євро. Згодом же видав 12 000 євро, 3 400 доларів США та 6 000 гривень. Свою вину у вчиненні порушення митних правил передбачених ст. 471 МК України він визнає, але стверджує, що сталося це ненавмисно.

Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_2 готівки, покладає на нього «індивідуальний і надмірний тягар» та не може бути застосована у даному випадку.

Посилання на те, що ОСОБА_2 дане правопорушення вчинив ненавмисно, не може бути підставою для закриття справи, оскільки порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, може вчинятись як умисно, так і через необережність. Дана обставина не впливає на кваліфікацію та на вид стягнення.

Відповідно до ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Постановою Національного банку України №148 від 27.05.2008 року затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України.

Відповідно до вказаної інструкції фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа нерезидент має право вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквівалентів 10 000 євро, якщо сума готівки, що вивозиться, не перевищує суми готівки, письмово задекларованої цією особою митному органу при ввезені в Україну. Вивезення готівки у такому випадку здійснюється за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2018 року є незаконною, а тому підлягає скасуванню. При цьому, по справі слід прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та призначити стягнення в межах санкції статті передбаченої за вчинення вказаного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 (Naroie Hohman), скасувати.

Прийняти нову, якою громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_2 (Naroie Hohman), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Іран, проживає: Україна, м. Київ, вул. Лютеранська, б. 4, кв. 6, працює: інвестором компанії «LLC «Ukrbudconsultgroup» у м. Києві, паспорт громадянина ОСОБА_7 №N1059077, виданий 07.07.2009 року, орган, що видав Kerman, посвідка на тимчасове проживання №ТР17224, виданий 17.07.2017, орган, що видав 8001, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень), з конфіскацією вилученої згідно протоколу про порушення митних правил №0403/12500/17 від 05.09.2017 року валюти у розмірі 2 000 (дві тисячі) євро, 3 400 (три тисячі чотириста) доларів США, 6 000 (шість тисяч) гривень в дохід Держави Україна.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави Україна (отримувач: Державний бюджет України, Бориспіль УДКСУ/Київська митниця ДФС, ЄДПОУ: 38007070, МФО банку: 821018, КДБ: 21081100, р/р: 5004, 050*).

Стягнути з громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_2 (Naroie Hohman), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Іран, проживає: Україна, м. Київ, вул. Лютеранська, б. 4, кв. 6, працює: інвестором компанії «LLC «Ukrbudconsultgroup» у м. Києві, паспорт громадянина ОСОБА_7 №N1059077, виданий 07.07.2009 року, орган, що видав Kerman, посвідка на тимчасове проживання №ТР17224, виданий 17.07.2017, орган, що видав 8001, на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, утримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_2 (Naroie Hohman), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Іран, проживає: Україна, м. Київ, вул. Лютеранська, б. 4, кв. 6, працює: інвестором компанії «LLC «Ukrbudconsultgroup» у м. Києві, паспорт громадянина ОСОБА_7 №N1059077, виданий 07.07.2009 року, орган, що видав Kerman, посвідка на тимчасове проживання №ТР17224, виданий 17.07.2017, орган, що видав 8001, на користь Київської митниці ДФС (р/р №9083, МФО: 821018, ) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 11 гривень 52 копійок.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива