АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/599/18 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Суддя-доповідач: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., за участю ОСОБА_3 особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська 02 травня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого в якості водія ТОВ «Вента» в м. Дніпро, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 (НОМЕР_1 виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 19 березня 1996 року)

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На твердження суду, правопорушення ОСОБА_3 скоєно при наступних обставинах.

19 березня 2018 року о 13 год. 15 хв., знаходячись в м. Дніпрі на вул. Семафорній, біля буд. 28, водій ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ Lanos» з державним реєстраційним номерним знаком «АР 3654 ЕС», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», тобто, скоїв правопорушення, яке підпадає під ознаки, передбачені ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_3 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не згоден з рішенням суду першої інстанції. В апеляційній скарзі просить його скасувати, провадження по справі закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вважає судове рішення незаконним і необґрунтованим, постановленим з істотними порушеннями процесуальних норм. Висновки про доведеність вини такими, які суперечать фактичним обставинам справи.

Не заперечує про те, що в день події знаходився в стані алкогольного спяніння, однак транспортним засобом не керував. Відсутність даної ознаки виключає наявність в його діях складу порушення, у скоєнні якого його визнано винним.

Дослідив матеріали справи, перевірив доводи, на які посилається особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає, що вони не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.

Посилання в скарзі на неповноту і необєктивність судового розгляду в суді першій інстанції на невідповідність висновків суду про його винність у вчиненні ним протиправних дій фактичним обставинам справи є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що розгляд даної справи в суді першої інстанції проведено з дотриманням норм процесуального закону, а висновки суду про винність останнього у вчиненні правопорушення при встановлених судом обставинах підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними в постанові доказами.

В обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_3 суд послався на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що останній в стані алкогольного спяніння керував транспортним засобом, про встановлення даного стану за допомогою технічного засобу алкотестеру «Драгер» з показником результату його застосування 1,98 промиле.

Звертається увага на те, що даний протокол складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, він містить посилання на час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, дані, щодо свідків, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Про правильність і обєктивність даних, які в ньому містяться свідчать власноручні підписи і записи самого порушника, свідків і посадової особи органу поліції, яка складала протокол (а.с. 3), тому підстав сумніватися в його легітимності у суду апеляційної інстанції не знаходиться.

При дослідженні пояснень свідків встановлено, що ті давали їх на місці події після розяснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України в присутності посадових осіб поліції та самого порушника, тобто, в умовах, які виключали здійснення на них будь-якого тиску. За таких обставин суд апеляційної інстанції також не знаходить підстав сумніватися в їх обєктивності.

Звертається увага на те, що вірність повідомлених свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даних про обставини вчинення скоєного ОСОБА_3 порушення засвідчені їх власноручними записами та підписами без будь-яких зауважень.

Їх суть зводиться до того, що в день події, а саме, 19 березня 2018 року в їх присутності водій ОСОБА_3 погодився на застосування технічного засобу, в результаті було встановлено, що знаходиться в стані алкогольного спяніння з показником 1,98 промиле (а.с. 5,6).

Аналіз цих пояснень свідчить, що вони відзначались послідовністю і узгодженістю між собою і містили дані щодо часу, місця скоєння ОСОБА_3 правопорушення, про виявлення стану спяніння за допомогою застосування спеціального технічного засобу, наслідків таких дій та інші фактичні обставини правопорушення, які складають елементи протиправного діяння, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, і які визнані доведеними судом і викладені в мотивувальній частині постанови.

Крім того, узгоджені з викривальними поясненнями вказаних свідків дані містяться:

-в поясненнях самого ОСОБА_3 даних на місці події одразу ж після скоєного порушення (а.с. 5);

-в рапорті інспектора поліції ОСОБА_6 про встановлення під час патрулювання у водія ОСОБА_3, який керував транспортним засобом ознак алкогольного спяніння, і про те, що дані підозри знайшли своє підтвердження під час застосування спеціального технічного засобу з показником 1,98 промиле (а.с. 8);

-в акті огляду на стан спяніння і письмовому показчику алкотестеру «Драгер» складеного в присутності свідків і самого ОСОБА_3 про стан спяніння з результатом 1, 98 промиле (а.с. 9, 10).

Наведеними в постанові даними спростовані твердження апелянта про відсутність в справі доказів його винності та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Не залишена без уваги і була перевірена судом першої і апеляційної інстанцій версія апелянта про те, що не керував транспортним засобом в день події.

Переглядом відеозапису наданого органом поліції про події встановлення обставин скоєння ОСОБА_3 порушення встановлено, що під час патрулювання екіпажем поліції було помічено транспортний засіб під керуванням останнього без пристебнутого паска безпеки. На вимоги в гучномовець ОСОБА_3 зупинив транспортний засіб після чого було встановлено, що той знаходиться в стані алкогольного спяніння.

Цими даними повністю спростована версія ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу порушення, оскільки той керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, суд першої інстанції, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінивши, обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляцію порушника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року щодо останнього без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков