П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,з участю адвоката ОСОБА_1,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1,тимчасово не працює

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_2був складений протокол про адміністративне правопорушення від 26.12.2017 р.серія БР№237045 ,в якому інспектором роти 3 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ОСОБА_3зазначено,що 25.12.2017 року о 23 годині 55 хвилин ОСОБА_2керував автомобілем ВАЗ 2101 р.н.54786НА по вул.Магістральній 100 в м.Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп*яніння(різкий запах алкоголю з ротової порожнини,порушення мови,порушення координації рухів)від проходження медичного огляду на стан сп*яніння за допомогою технічного приладу «DRAGER 6820» та від огляду у медичному закладі відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи в суді адвокат ОСОБА_1Ю.в інтересах ОСОБА_2заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2С.з підстав,передбачених ст.247 КУпАП,за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначив,що 25.12.2017 р.патрульним автомобілем поліції по вул.Магістральній в м.Запоріжжі спочатку переслідувався,а згодом був зупинений автомобіль ВАЗ 2101 р.н.54786НА,яким керував не ОСОБА_2,а інша особа,що зафіксовано на відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля,який надано суду як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення,відомості про цю особу не були встановлені під час складання адміністративного протоколу з невідомих причин.Оскільки ОСОБА_2не виконував функцій водія автомобіля під час його руху,знаходився в автомобілі як пасажир,він не зобов*язаний був проходити огляд на стан сп*яніння за вимогою працівників поліції,навіть за умови,що знаходився у нетверезому стані.Просив задовольнити клопотання та провадження у справі закрити за п.1 ч.1 ст.247 КпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи,дослідивши надані до протоколу докази,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_2С.у скоєнні адміністративного правопорушення ,передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, свого підтвердження достатніми достовірними доказами не знайшла з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобов*язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп*ягніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров*я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

З наведеного вище випливає,що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи,які виконують функції водія під час руху транспортного засобу,котрий рухається своїм ходом чи за допомогою буксування.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2018 р.серія БР№ 237045 ,складеного інспектором роти 3 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ОСОБА_4вбачається, що 25.12.2017 р.приблизно о 23.55 год.під час несення служби в м.Запоріжжі по вул.Магістральній ним був зупинений автомобіль ВАЗ 2101 р.н.54786НА під керуванням водія ОСОБА_2,під час спілкування з яким виявили,що водій знаходиться у стані алкогольного сп*яніння,що було підставою для вимоги ОСОБА_2пройти огляд на стан сп*яніння за допомогою приладу «DRAGER 6820» на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі за направленням.

Водночас,фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_2,допустимими та належними доказами при розгляді справи в суді свого підтвердження не знайшли,з огляду на наступне.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»ОСОБА_4 проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

До протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_5та ОСОБА_6, складені поліцейським ОСОБА_7,за змістом яких свідки пояснили про те,що у їх присутності ОСОБА_2відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп*яніння за допомогою приладу «DRAGER 6820» на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі за направленням.

В процесі судового провадження у справі ОСОБА_5надав письмові пояснення про те,що в його присутності працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2за фактом відмови від проходження огляду на стан сп*яніння за допомогою приладу «DRAGER 6820» на місці зупинки та у спеціалізованому медичному закладі за направленням,проте,чи перебував ОСОБА_2за кермом автомобіля,свідку невідомо.

За викликом до суду свідки ОСОБА_6,інспектор поліції ОСОБА_3не з*явились,а зміст пояснень свідка ОСОБА_6,складених працівником поліції під час складання протоколу,адвокатом в інтересах ОСОБА_2категорично заперечувалась.

При перегляді відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля поліції,долученого до протоколу ,встановлено,що патрульний автомобіль по вул.Магістральній в м.Запоріжжі рухався позаду автомобіля ВАЗ 2101 р.н.54786НА,подав світловий сигнал про зупинку,після чого патрульні поліцейські підійшли до автомобіля та одночасно із застосуванням примусу висадили з автомобіля з переднього пасажирського сидіння ОСОБА_2,з водійського сидіння іншу особу,дані про яку ані в протоколі ,ані в жодному з доданих до нього документах не зафіксовані,при цьому перебіг подій фіксування безперервно,тому ОСОБА_2об*єктивно не міг бути водієм автомобіля,оскільки ці функції виконував інша особа.

Відповідно до п.2.5 ПДР,пасажир транспортного засобу не зобов*язаний на вимогу працівників поліції проходити огляд на стан сп*яніння,тому у діях ОСОБА_2відсутній склад адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявність в діях ОСОБА_2порушень п.2.5 ПДР належними допустимими достатніми доказами не встановлено, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.1,247 ч.1 п.1 КпАП України,суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою,яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко