Справа № 591/6386/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І., прокурорів Кулич Є.М., Оснач О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: вул. ОСОБА_2, а-А, смт. Краснопілля, Сумська область, працюючого прокурором Краснопільського відділу Охтирської місцевої прокуратури Сумської області, паспорт серії МВ №165779, виданий Краснопільським РВ УМВС України в Сумській області 03.07.2003 року, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №44-03/2012/18 від 17.10.2018 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду прокурора Краснопільського відділу Охтирської місцевої прокуратури, будучи службовою особою прокуратури, і згідно підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог частини 2 ст. 52 Закону не повідомив у десятиденний термін Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, після отримання 27.10.2017 року разового доходу в розмірі 87115,14 грн. у вигляді виплати заробітної плати по місцю здійснення трудової діяльності, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, не визнав та пояснив, що в період з 30.10.2017 року по 24.11.2017 року він перебував у щорічній основній відпустці. У звязку з цим прокуратурою Сумської області на підставі відповідного наказу керівника прокуратури, йому було нараховано заробітну плату за жовтень 2017 року та матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, внаслідок чого на його особовий зарплатний рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк» 31.10.2017 року надійшли кошти у розмірі 67803,08 грн., тобто сума, яку він фактично мав можливість використати для задоволення власних потреб. Зважаючи на те, що розмір вказаного доходу, на який він набув право власності, становить значно менше за 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80000 грн.), він вважав, що суттєві зміни у його матеріальному стані не відбулися, а тому не був зобовязаний повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про факт отримання вказаного доходу. Крім того, сума, яка фактично була нарахована йому прокуратурою Сумської області з урахуванням утриманих податкових платежів, тобто 87115 грн., на час її нарахування йому не було відома, оскільки про розміри утриманих податків відділ фінансування та бухгалтерського обліку його до відома не ставив. Про нарахування йому доходу у вказаному розмірі він фактично дізнався після надходження на його електронну адресу 12.10.2018 року листа Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК, після чого він був змушений звернутися до відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Сумської області для надання йому відповідного розрахункового листа за жовтень 2017 року. Крім того, рішення НАЗК, яким було надано розяснення поняття «одноразового доходу», що застосовується при повідомленні субєктами декларування про суттєві зміни в майновому стані, було прийнято лише 02.02.2018 року. Зазначив, що він не мав прямого чи непрямого умислу та наміру приховувати свої статки, у звязку з чим усі свої доходи за 2017 рік ним було відображено у щорічній декларації, яку було подано вчасно.

Прокурор в судовому засіданні вказав на наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, а тому просив притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до наказу прокурора Сумської області від 14.12.2015 року №1016к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Краснопільського відділу Охтирської місцевої прокуратур Сумської області (а.с.41).

Згідно інформації, наданої прокуратурою Сумської області від 27.07.2018 року №11-559вих-18 ОСОБА_1 у жовтні 2017 року було нараховано разовий дохід (заробітну плату) в розмірі 87115,14 грн., а 27.10.2017 року він фактично отримав на картковий рахунок 67803,08 грн. (а.с.20, 22).

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції», заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.14 «Професійність» Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого всеукраїнською конференцією працівників прокуратури 28 квітня 2016 року, працівник прокуратури повинен постійно підвищувати свій загальноосвітній та професійний рівень, культуру спілкування, виявляти ініціативу, відповідальне ставлення та творчий підхід до виконання своїх службових обовязків, фахово орієнтуватися у чинному законодавстві, вдосконалювати свої знання, передавати свій досвід колегам.

Також згідно ст. 16 «Декларування майна та доходів, витрат і зобовязань фінансового характеру. Недопущення проявів корупції. Запобігання одержанню неправомірної вигоди або дарунку (пожертви)» Кодексу, працівник прокуратури в установленому порядку щороку подає декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру. Він має неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів корупції.

Згідно підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові та службові особи органів прокуратури.

Отже, ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією та відповідно, службовою особою органів прокуратури, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі обмеження та зобовязання, передбачені цим законом.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 затверджено форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №961/29091, відповідно до якої, під суттєвою зміною у майновому стані субєкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Про дохід, який був нарахований, але не сплачений (не отриманий), не повідомляється.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Частино 2 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Так, ОСОБА_1 у жовтні 2017 року було нараховано разовий дохід (заробітну плату) в розмірі 87115,14 грн. і 27.10.2017 року на свій картковий зарплатний рахунок він отримав фактично 67803,08 грн.

Відповідно відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 15.05.2017 року подав декларацію кандидата на посаду; 30.03.2018 року подав щорічну декларацію. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не вносив (а.с.10-14, 16).

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п. 2 розяснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що у ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, оскільки останній не був обізнаний з розміром разового доходу, який був нарахований йому у жовтні 2017 року, а тому не був зобовязаний повідомляти про суттєві зміни у майновому стані; 30.03.2018 року він подав щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, в якій відобразив всі свої доходи, отримані за 2017 рік, до того ж ОСОБА_1 на зарплатний картковий рахунок отримав розмір доходу, що не перевищував 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені будь-які дані про форму вини, в даному випадку - наявність умислу, однак матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП полягає в тому, що: 1) у субєкта правопорушення відбулись суттєві зміни в майновому стані; 2) субєкт правопорушення не повідомив про такі зміни в десятиденний строк.

Визначаючи першу складову обєктивної сторони правопорушення - «суттєві зміни в майновому стані», слід зазначити, що існує певна невизначеність в законодавстві, яка перешкоджає однозначному тлумаченню та застосуванню вказаної правової норми.

Суд враховує, що Національним агентством з питань запобігання корупції розяснення про поняття «одноразовий дохід», що застосовується при повідомленні субєктами декларування про суттєві зміни в майновому стані, було надано лише у рішенні №118 від 02.02.2018 року «Про затвердження Змін до Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, в той час як отримання «разового доходу» ОСОБА_1 відбулось 27.10.2017 року.

Крім того, суд також бере до уваги, що ОСОБА_1 фактично отримав на свій картковий зарплатний рахунок кошти в розмірі 67803,08 грн., який не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року. А про загальний розмір нарахованого йому разового доходу в розмірі 87115,14 грн. він дізнався лише в жовтні 2018 року. Вказані доходи ним відображені в декларації за 2017 рік.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді справ цієї категорії суд керується Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладені обставини, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», яким визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 субєктивної та обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 62 Конституції України, ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.9, 10, 11, 172-6, 245, 247, 251, 280, 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі через Охтирський міськрайонний суд Сумської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_3