Справа № 752/475/18
Провадження №: 3/752/1223/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної (об'єднаної) справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1: ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, одруженого, працюючого двірником за договором з ФОП ОСОБА_2, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства, а саме те, що він 02.12.2017 о 16 год., 05.12.2017 о 7 год., 06.12.2017, 11.12.2017, 13.12.2017, 17.12.2017, 21.12.2017, 28.12.2017, 31.12.2017 о 22-00, 01.01.2018, 03.01.2018, 05.01.2018, 09.01.2018 не впускав до квартири АДРЕСА_1 свою матір - ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав. Суду пояснив, що декілька років його матір проживала окремо, а у грудні 2017 року виявила бажання повернутися проживати до квартири, де він мешкає разом із своєю родиною. Це стало причиною того, що між його матір'ю та дружиною загострилися неприязні взаємовідносини, оскільки квартира є однокімнатною, а в квартирі проживає 6 чоловік. Заперечував, що саме він не пускав матір до квартири. У більшості з визначених в протоколах датах, він перебував на роботі. Пояснення поліції надавав один раз і перед тим, як протоколи були направлені до суду. На час розгляду справи мати проживає в квартирі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук Г.М просив закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях його підзахисного складу правопорушення.

ОСОБА_3 суду пояснила, що декілька років з власної ініціативи не проживала в спірній квартирі, яка є її власністю, і в якій з її згоди були прописані і проживають діти, онуки та невістка. 02.12.2017р. вона намагалася потрапити до квартири, але її не впустили. До 05.12.2017р. вона проживала у сусідів, а з 05.12.2017р. проживає в під'їзді. В судовому засіданні також пояснила, що усі члени родини не пускають її до квартири. Коли писала заяву у поліції, то зазначила, що саме син не пускає до квартири, оскільки вважає, що саме він повинен прийняти таке рішення та зобов'язати інших пускати її до квартири.

Присутні в судовому засіданні дільничі офіцери поліції Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що протоколи про адміністративне правопорушення складалися ними на підставі заяви ОСОБА_3 Обставини вчинення насильства не перевірялися. Але вони безпосередньо виходили за зазначеною адресою, та бачили, що ОСОБА_3 облаштувала собі спальне місце в під'їзді біля квартири.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 З ОСОБА_3 у неї виникли неприємні взаємовідносини, з приводу того, що її свекруха зловживає спиртними напоями. Заперечувала, що у визначені в протоколах дати її чоловік вчиняв дії, яки би перешкоджали ОСОБА_3 потрапити до квартири. Це могли зробити будь-хто з повнолітніх членів родини. На час розгляду справи ОСОБА_3 вже потрапила до квартири.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 суду пояснили, що вони є сусідами родини ОСОБА_1. Вони є свідками того, що ОСОБА_3 з кінця листопада не пускають до квартири і вона фактично проживає в під'їзді. Також пояснили, що не були безпосередніми свідками того, що саме ОСОБА_7 не пускає ОСОБА_3 до квартири. Підтвердили, що ОСОБА_3 нарешті пустили до квартири.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно 1732 КУпАП під домашнім насильством визнаються умисні дії або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Право на житло регламентовано ст. 47 Конституції України. Відповідно до вказаної статті, кожен має право на житло і ніхто не може бути виселений із зайнятого житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.

Судом встановлено, що власником однокімнатної квартири №136, яка розташована в будинку №15Б по пр. Голосіївському в м. Києві, є ОСОБА_3 В квартирі прописані: ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_13, неповнолітні ОСОБА_12, ОСОБА_14

Таким чином, ОСОБА_3 має усі права, якими наділений власник жилого приміщення, в тому числі і правом потрапити і користуватися житлом.

Суд приходить до висновку, що події, яки призвели до того, що ОСОБА_3 була позбавлена житла мали місце, оскільки в судовому засідання знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_3 з 02 грудня 2017р. не може потрапити до квартирі. Наявність психологічної та фізичної шкоди, завданої здоров'ю ОСОБА_3, вищезазначеними подіями, також встановлена судом.

Згідно даних протоколів ОСОБА_1 інкримінується вчинення 02.12.2017 о 16 год., 05.12.2017 о 7 год., 06.12.2017, 11.12.2017, 13.12.2017, 17.12.2017, 21.12.2017, 28.12.2017, 31.12.2017 о 22-00, 01.01.2018, 03.01.2018, 05.01.2018, 09.01.2018 дій, які призвели до позбавлення ОСОБА_3 житла.

Між тим, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що 02.12.2017 о 16 год., 05.12.2017 о 7 год., 06.12.2017, 11.12.2017, 13.12.2017, 17.12.2017, 21.12.2017, 28.12.2017, 31.12.2017 о 22-00, 01.01.2018, 03.01.2018, 05.01.2018, 09.01.2018 ОСОБА_3 не могла потрапити до квартири внаслідок неправомірних дій саме ОСОБА_1 Цей висновок підтверджується поясненнями ОСОБА_3, наданими в судовому засіданні, свідків, а також узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1, який зазначав, що у визначені дати працював.

У заявку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.284, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП вищевикладене є підставою для закриття справи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 1732, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по адміністративній (об'єднаній) справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, закрити.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяті днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко