П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 12 квітня 2017 року о 23:45 годині по пр. Голосіївському у м. Києві, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою та вважає її формальною та необґрунтованою, так як судом застосовано стягнення з порушенням вимог закону. Зупинивши ОСОБА_2, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, а на пропозицію ОСОБА_2 пройти такий огляд у медичному закладі, працівники поліції відмовили та склали протокол, у якому не вірно зазначили анкетні відомості про особу правопорушника та в подальшому сфальсифікували протокол та пояснення свідків, які містяться у матеріалах справи, чим порушили Інструкцію та ряд нормативних актів, якими передбачено проведення огляду на стан сп'яніння водія. Однак суд дані обставини залишив поза увагою, не врахувавши, при цьому, особу правопорушника, характер та обставини вчиненого правопорушення, а послався лише на докази, які наявні у матеріалах справи, які в свою чергу, не містять жодного доводу, на підставі якого суд обрав адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами. Тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Також, апелянт просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки про час та місце розгляду справи ОСОБА_2 належним чином повідомлений не був, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 17.01.2018 року, у зв'язку з чим причину пропуску строку, просить вважати поважною.

Постановою судді Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І. від 01.02.2018 року поновлено адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року щодо ОСОБА_2

У судове засідання ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 не з'явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань з проханням відкласти розгляд справи суду не подавали. За даних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

При прийнятті вказаного рішення суд вважає за необхідне врахувати, що відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З матеріалів справи вбачається, що вказане правопорушення ОСОБА_2 вчинив 12 квітня 2017 року. Дана справа надійшла до апеляційного суду м. Києва 31.01.2018 року. Тобто з моменту надходження даної справи до суду минуло 9 місяців 19 днів. Протягом даного часу судові засідання неодноразово відкладались у зв'язку з надходженням клопотань ОСОБА_2 чи його захисника ОСОБА_3, а саме: 19.02.2018 року (а.с. 40); 23.07.2018 року (а.с. 90); 29.10.2018 року (а.с. 102). У судове засідання 29.10.2018 року ОСОБА_2 не з'явився, а тому за клопотанням його захисника розгляд справи відкладено на 19.11.2018 року. Однак і 19.11.2018 року ні ОСОБА_2 ні його захисник ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, а зі слів адвоката ОСОБА_3 він повідомив ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи. Будь-яких клопотань чи заяв з проханням відкласти розгляд справи ні від ОСОБА_2 ні від його захисника ОСОБА_3 до суду не надійшло.

При цьому, суд вважає за необхідне врахувати й практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 07.07.1989 р. справа &qulo;Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії&qut;; зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема &q?юд;Іззетов проти України&q?та;, &q?о,;Пискал проти України&quпр;, &q?аї;Майстер проти України&q?от;, &q?їн;Суботін проти України&q?ро;, &q?їн;Крюков проти України&q?ро;, &q?аї;Крат проти України&q?в ;, &quУк;Сокор проти України&quпр;, &q?ра;Кобченко проти України&q?от;, &q?їн;Шульга проти України&q?ро;, &q?аї;Лагун проти України&quпр;, &q?кр;Буряк проти України&quпр;, &q?ра;ТОВ &qu;,;ФПК &q?ур;ГРОСС&qu У; проти України&qut;;, "Гержик проти України&q?ро;, суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

У справі «Пономарьов проти України» суд вказував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_2, при цьому матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення, гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_2, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови суду І-ї інстанції.

Так, право особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де не була позбавлена можливості з'явитись у судове засідання та дати пояснення по суті справи.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №125138 від 13.04.2017 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення, а саме: що ОСОБА_2у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку; поясненнями вищевказаних свідків відповідно до яких у їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп'яніння.

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи про те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки вони не підтверджені жодним доказом по справі.

Посилання на те, що працівниками поліції допущено ряд порушень норм чинного законодавства України при виконанні своїх посадових обов'язків, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Так, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_2 чи його захисник зверталися з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо неправомірності дій працівників поліції.

Не оскаржували вони й до суду дії вказаних осіб при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

До того ж, навіть не звертались до керівництва поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих.

Крім того, суду не надано достатньо доказів про те, що наявність вказаних порушень можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива