Справа № 572/598/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Слободянюк Б.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ( складений інспектором роти №2 батальйону УПП рядовим поліції ОСОБА_1М.) . про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, кВ.23 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.02.2018 року, о 08 год. 05 хв. , на автодорозі Н-25 Городище-Рівне Старокостянтинів 88 км.+ 86 м. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом "Фольксваген пасат» , державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, внаслідок чого допустив наїзд на вибоїну ділянки шляхової мережі, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. чим порушив п. п. 2.3 б) 12.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що 23.02.2018р. керував належним йому автомобілем та здійснив наїзд на одну з чисельних вибоїн на автодорозі Н-25 Городище-Рівне Старокостянтинів 88 км.+ 86 м. Зазначив, що після того, як потрапив у вибоїну продовжувати рух автомобілем не зміг через механічне пошкодження правого переднього колеса. Заперечує, що потрапив до ями, через порушення правил дорожнього руху, оскільки вважає, що був уважним та їхав із відповідною швидкістю. Вважає, що винуватцем цієї події є підприємство, яке повинно слідкувати за належним станом дорожнього покриття.

Пояснення, надані ОСОБА_2 працівникам поліції при оформленні ДТП, співпадають з поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Схемою вищезазначеної пригоди визначено місце розташування транспортного засобу після скоєння пригоди, із зазначенням відповідних вимірів, а також визначена наявність недоліку в утриманні вулично-шляхової мережі у вигляді двох вибоїн розмірами0.9х0.9х1.0 м та 1.0х05х0.07 м, Видимим (зовнішнім) пошкодженням транспортного засобу, отриманого в результаті вищенаведеного ДТП визначено пошкодження «резини правого переднього колеса». Вид пригоди визначений як «наїзд на перешкоду». Під час складання працівниками поліції згаданої схеми ДТП, заперечень або доповнень щодо даних, відображених у ній, від ОСОБА_2 не надходило.

Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 23.02.2018р. встановлено що ділянка з вибоїнами не позначена дорожніми знаками «Дорожні роботи», «Обмеження максимальної швидкості», «Вибоїна» та визначена такою, що не відповідає вимогам правил, норм, стандартів в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не забезпечує безпечний, безперешкодний, комфортний рух транспортних засобів та пішоходів.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_2, думку захисника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає певні наслідки як обов"язковий елемент об"єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв'язку з порушенням правил дорожнього руху.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином суд вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутнє порушення ОСОБА_2 ПДР оскільки сам факт адміністративного порушення не підтверджується будь-якими доказами та не підтверджується під час дослідження матеріалів справи.

Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками патрульної поліції схеми дорожньо - транспортної пригоди, зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 23.02.2018, пояснень водія та свідків, акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі суд приходить до висновку, що ДТП, мала місце при визначених у протоколі та схемі обставинах, але пошкодження транспортного засобу сталося не унаслідок порушення водієм абз.б) п.2.3. та п. 12.1 Правил дорожнього руху, а перебуває в причино-наслідковому зав'язку з невідповідністю стану автомобільної дороги на вищевказаній ділянці.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки при розгляді дійсної справи було спростовано, що ОСОБА_2 порушував правила дорожнього руху в частині недотримання безпечної швидкості та неврахування обстановки. Окрім того, пошкодження ТЗ не перебуває в причинно-наслідковому зв'язку з інкримінованою бездіяльністю щодо недотримання безпечної швидкості і неврахування дорожньої обстановки.

Згідно з п. 2.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, власник транспортного засобу має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про автомобільні дороги саме на органи місцевого самоврядування покладається відповідальність за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів і, як наслідок відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Також відповідно до Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198 чітко регламентовано перелік обовязків органів місцевого самоврядування щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та безперервного і безперешкодного користування автомобільними дорогами.

Таким чином, шкода заподіяна внаслідок ДТП в межах населеного пункту, що сталася через неналежний стан дорожнього покриття (проведення ремонтних, опоряджувальних робіт тощо) при умові, що цей факт доведений належними і допустимим доказами, підлягає відшкодуванню органом місцевого самоврядування або балансоутримувачем відповідної дороги (її частини), тому доводи ОСОБА_2 про те, що пошкодження транспортного засобу завдано унаслідок невідповідності стану вулиці вимогам безпеки дорожнього руху, не може бути предметом розгляду в даному проваджені провадженні, і з урахуванням такого суд розглядає справу щодо наявності або відсутності в діях особи ознак правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ч.1 ст. 247 КУпАП дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ч.1 ст. 40-1, ст. ст. 8, 27, 33, 34, 35, 124, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя