АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/264/18 Головуючий у І-й інстанції - Дубіжанська Т.О.
Справа № 204/8365/17 Суддя - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 20 грудня 2017 року о 00 год. 30 хв. у м. Дніпро, на вул. Надії Алексєєнко, 118, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Дане правопорушення вчинив повторно протягом року. При цьому водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 14.02.2018 року, подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що постанова судді першої інстанції є неправомірною та такою, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує на те, що суд дослідив не всі обставини справи та неправильно прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, не задоволені його клопотання, а справу розглянуто без його участі, що стало причиною порушення права на захист. Крім того вказав, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, а запевнив патруль, що пройде його на протязі двох годин, оскільки в той момент не міг покинути автомобіль, в якого закінчилось пальне, вночі на дорозі. В підтвердження своїх слів, надав суду копію висновку щодо результатів медичного огляду, в якому вказано що ознак сп'яніння не виявлено.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції, вважаю, були виконані.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанова судді першої інстанції є неправомірною та такою, що не відповідає обставинам справи, вважаю необґрунтованими, безпідставними та такими, які спростовуються наявними матеріалами.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 233039 від 20.12.2017 року, який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме зіниці очей не реагували на світло; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно яких, водій ОСОБА_1, в їх присутності відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп'яніння; рапортом інспектора поліції Курган О.Г., в якому викладені всі фактичні обставини скоєного правопорушення.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, і будь-яких обставин які спростовують наявність його вини не виявлено.

Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення його прав на захист, з посиланням на те, що суд не розглянув його клопотання та провів судове засідання без його участі, вважаю їх безпідставними та необґрунтованими, і такими, що не є підставою для скасування постанови судді і закриття провадження у справі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про розгляд справи 05 лютого 2018 року був належним чином обізнаний, ніяких обмежень щодо його прав не виявлено. Дійсно ним надана заява про направлення його справи до Ленінського районного суду та про відкладення справи у зв'язку з відрядженням.

Однак, доказів поважності причин неможливості з'явлення до суду у призначений час розгляду справи, до клопотання ОСОБА_1 не долучено, а тому, враховуючи дотримання встановлених строків розгляду даної категорії справ, розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка належним чином про слухання справи повідомлена і не з'явилася до суду без поважних причин у даному випадку узгоджується з вимогами ст. 268 КУпАП. За даних обставин не вбачаю порушення права ОСОБА_1 на захист. Окрім того, зауважу, що при перегляді оскаржуваної ним постанови в апеляційній інстанції, останньому без будь-яких обмежень надано право на надання доказів, пояснень, клопотань та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Стосовно посилання на не розгляд клопотань про передачу розгляду справи в інший суд, то апеляційним судом з цього приводу перевірено дотримання судом правил підсудності, і розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по місцю скоєння ним адміністративного правопорушення, а саме в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська в повній мірі відповідає вимогам ст. 276 КУпАП, якою передбачено місце розгляду такої справи за місцем скоєння адміністративного правопорушення, яке у даному випадку і відноситься до юрисдикції цього суду.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ксерокопію висновку КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер" від 20.12.2017 року, не спростовує висновку суду в оскаржуваній постанові щодо встановлення факту відмови останнього від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки вказана копія висновку є недопустимим доказом, відсутній його оригінал і невідоме джерело його походження, тому перевірити зміст вказаного документу на достовірність наведених в ньому даних, що має значення для правильного вирішення справи, не вбачається можливим.

Отже, враховуючи вищенаведене вказаний висновок не може бути прийнятий як належний і допустимий доказ в підтвердження невинуватості останнього.

Крім того необхідно зазначити, що диспозиція статті, а саме факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вже становить склад адміністративного правопорушення.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Суддя : О.М. Кононенко