490/7639/18 від29.10.2018
н/п 3/490/3571/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/7639/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., при секретарі Шевчук Я.М., за участю прокурора Качаун А.О., захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Німеччина, громадянина України, працюючого головним державним ревізором інспектором відділу адміністрування з фізичних осіб Миколаївського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 - 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2018р. з Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією за ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП відносно ОСОБА_2

В протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 184 від 30.08.2018р. зазначено, що 16.05.2016р. наказом № 199-0 начальника Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області ОСОБА_2 переведено на посаду головного державного ревізора - інспектора сектора організації та проведення перевірок субєктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати зобовязання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

В подальшому 18.08.2017р. наказом № 457-о Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2 переведено на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу організації та проведення перевірок відомостей у деклараціях субєктів декларування Управління податків та зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Встановлено, що відповідно до наданих ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області завірених копій документів ОСОБА_2 24.06.2015р. склав присягу державного службовця.

Таким чином, ОСОБА_2 являється державним службовцем і відповідно до Закону України «Про державну службу» відноситься до категорії &?о; В» посад державної служби.

25.05.2017р. ОСОБА_2 за договором купівлі - продажу ОСОБА_3 продано житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Миколаїв, проспект Героїв України (раніше ОСОБА_4), 27. За вказаним договором, за домовленістю сторін, вартість житлового будинку та земельної ділянки склала 128510 (сто двадцять вісім тисяч пятсот десять) гривень, з яких вартість житлового будинку становить 92289 (девяносто дві тисячі двісті вісімдесят девять) гривень, та земельної ділянки - 36221 (тридцять шість тисяч двісті двадцять одну) гривень.

Відповідно до Інформаційної довідки № 131823481 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що 25.05.2017р. укладено вищевказаний договір купівлі - продажу нерухомості між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 25.05.2017р. проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку.

26.05.2017р. після укладення договору купівлі - продажу, виконання умов договору, після його підписання та проведення нотаріусом реєстраційних дій на вищевказаний обєкт нерухомості, ОСОБА_2 остаточно стало відомо про продаж ним прав та зобовязань щодо зазначеного майна.

Таким чином у ОСОБА_2 після продажу вказаного будинку та земельної ділянки виник обовязок, передбачений частиною 2 статті 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про суттєві зміни у майновому стані НАЗК, в період часу з 00 год. 00 хв. 26.05.2017р. по 23 год. 59 хв. 04.06.2017р., шляхом заповнення відповідної форми в особистому кабінеті користувача на веб - ресурсі https://public.nazk.gov.ua.

За результатами огляду веб - сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подане 06.06.2017р.

В подальшому, 22.08.2018р. зроблено скріншот сторінки веб - сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Встановлено, що ОСОБА_2 отримав електронні цифрові підписи 16.01.2017р. через Акредитований центр сертифікації ключів інформаційно - довідкового департаменту ДФС, що підтверджується витягом від 22.08.2018р. і вказує на наявність потенційної можливості подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані вчасно.

З поданих ОСОБА_2 електронних документів, які розміщені в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції вбачається, що ОСОБА_2 був обізнаний про вимоги антикорупційного законодавства України в частині фінансового контролю та обовязком повідомляти про суттєві зміни майнового стану, на що вказує його повідомлення НАЗК від 06.06.2017, 19.06.2017, 17.10.2017, 26.01.2018, 26.01.2018, 26.06.2018.

Згідно отриманих табелів обліку використання робочого часу ГУ ДФС у Миколаївській області за травень та червень 2017 року встановлено, що в період необхідності подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з 26 травня по 04 червня 2017 року ОСОБА_2 кожного робочого дня за робочим графіком перебував на робочому місці, на лікарняних, у відрядженнях не перебував.

В ході збору матеріалів поважних причин, які б могли вплинути на подачу ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані з порушенням термінів, не виявлено.

Також, в матеріалах справи є копії документів, якими підтверджується попередження ОСОБА_2 про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції». З наданих ГУ ДФС у Миколаївській області матеріалів вбачається, що керівництвом на системній основі з працівниками структурних підрозділів організовано ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства України, про що містяться підписи ОСОБА_2 в аркушах ознайомлення, та за результатами вивчення організовано прийняття заліків, що підтверджується відміткою про здачу ОСОБА_2 заліку.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16.05.2016р. наказом № 199-0 начальника Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області ОСОБА_2 переведено на посаду головного державного ревізора - інспектора сектора організації та проведення перевірок субєктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати зобовязання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

В подальшому 18.08.2017р. наказом № 457-о Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2 переведено на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу організації та проведення перевірок відомостей у деклараціях субєктів декларування Управління податків та зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави, або місцевого самоврядування, зобовязані подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

На підставі вказаних даних старший оперуповноважений відділу протидії корупції Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України майор поліції ОСОБА_5 склала протокол про адміністративне правопорушення повязане з корупцією 30.08.2018р. за № 184 відносно ОСОБА_2, відповідно до якого останній вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172 6 КУпАП.

Відповідно до вимог передбачених ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон №1700-VII, який введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (пункт 1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» цього Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 статті 11 Закону № 1700-VII до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону № 1700-VII державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В ч. 1 ст. 50 Закону № 1700-VII зазначено: повна перевірка декларації полягає у з'ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності; обов'язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб'єктів декларування, які займають посади, пов'язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством; обов'язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб'єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю; Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім'ї суб'єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону; Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону № 1700-VII у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей, Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб'єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство, до повноважень якого згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з п. 12, 12-1, ч. 1 ст. 12 Закону Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Національне агентство, як центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону № 1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо своєчасності подачі, достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства.

Проте, матеріали даної адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення повязаного з корупцією, як і відсутні в даній справі матеріали перевірки Національного агентства в межах компетенції цього органу щодо субєкта декларування, яким є ОСОБА_6, відповідно до наведеного Закону, який містить спеціальні правові норми та які підлягають застосуванню у даній справі.

За вказаних обставин відділом протидії корупції Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого Законом № 1700-VII порядку виявлення, та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією стосовно ОСОБА_2 від 30.08.2018р., в зв'язку з чим, вказаний протокол не можна вважати складеним у відповідності до норм чинного законодавства і в свою чергу належним та допустимим доказом у справі.

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, при здійсненні провадження у справах про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1 листопада 1950 року, ратифікованою Україною, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа може бути притягнута до відповідальності лише у встановлений законом спосіб, у звязку із чим дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, пп. «з»п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 п. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 4, п. 8 ч. 1 ст. 11, ч. 2 ст. 49, ч. ч. 1 - 2 ст. 50, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП закрити, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником.

Суддя С.М. Скрипченко