Справа № 752/7898/18 Головуючий в суді І інстанції - Бойко О.В.
Провадження № 33/824/777/18 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м.Києва від 09 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 09 липня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 11.04.2018 року о 01 год. 20 хв. на Столичному шосе, 33 у м. Києві, керувала автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку приладом драгер, результат 0.75 ‰, чим порушила п.2.9а ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванні вказує, що автомобілем не керувала, працівники поліції її не зупиняли, на заправній станції ОСОБА_2 вжила бокал вина разом з подругою, після чого подруга поїхала по своїх справах на таксі, а ОСОБА_2 залишилась сидіти в своєму автомобілі, коли до неї під'їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, тому вважає, що не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, так як не була водієм під час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,думку захисника ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О., який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_2, будь-яких даних про її належне повідомлення матеріали справи не містять, чим грубо порушив її процесуальні права та обмежив ОСОБА_2 в доступі до правосуддя.

Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Визнаючи винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, за відсутності будь-яких пояснень ОСОБА_2 в матеріалах справи, її позицію не з'ясував, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останньої.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, встановлено, що ОСОБА_2 винною себе у інкримінованому правопорушенні не визнала, стверджувала, що 11 квітня 2018 року приблизно о 01 годин 30 хвилин, вона, разом зі своєю подругою приїхали на автомобілі «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2, до заправної станції, де, через конфлікт з чоловіком, вона вжила бокал вина, після чого її подруга поїхала додому, а вона залишилась в автомобілі, який стояв на стоян очному тормозі? їхати на ньому вона нікуди не збиралась, чекала доки її заберуть знайомі, в цей час до неї підійшли працівники поліції та запропонували їй пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, через свою необізнаність та шоковий стан через конфлікт з чоловіком, вона погодилась та пройшла його, не заперечувала, що перебувала стані алкогольного сп'яніння, однак автомобілем не керувала.

В матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які написані шаблонно, одним почерком, що ставить під сумнів їх достовірність.

Крім того, в суді апеляційної інстанції було проглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, як працівники поліції проводять освідування ОСОБА_2, та який підтверджує перебування останньої в стані алкогольного сп'яніння, однак, даний відеозапис не підтверджує ту обставину, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на спростування показань ОСОБА_2 про те, що вона не курувала автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_2 транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Так як суб'єктом порушення вимог про заборону керування транспортними засобами в стані сп'яніння є лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, якою не була ОСОБА_2, то слід визнати, що судове рішення постановлене з порушенням норм матеріального права і воно підлягає скасуванню.

У той же час, за обставин не підтвердження даних протоколу про адміністративне правопорушення, справа підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 09 липня 2018 рокущодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.