Справа № 639/2313/18
Провадження № 3/639/959/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., за участю секретаря Волкової С.І., прокурора Касьяненка Я.М., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої суддею Харківського окружного адміністративного суду, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу №200 від 04.05.2018 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Харківського окружного адміністративного суду, будучи, згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, та, згідно абзацу 14 частини 1 статті 1 цього ж Закону субєктом декларування, згідно договору №16-12-2017-576 від 16.12.2017 року купівлі-продажу продала належне їй рухоме майно автомобіль «Subaru Forester», вартість якого на момент продажу становила 388500 грн., тим самим отримала відповідний дохід у розмірі 388500 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (тобто суму 80000грн.), та в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, несвоєчасно, лише 28.12.2017 року, подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

28.12.2017 року ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, однак встановлено, що зазначене повідомлення було подане з порушенням 10-денного строку, передбаченого ч.2 ст.52 Закону №1700-VII.

В протоколі про адміністративне правопорушення №200 від 04.05.2018 зазначено, що ОСОБА_1 в порушення ч.2 ст.52 Закону №1700-VII несвоєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, відповідальність за що передбачена за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнала та пояснила наступне.

Так, у 2014 році нею було придбано автомобіль Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1. 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 видано довіреність, посвідчену нотаріусом, на імя ОСОБА_2 на право розпорядження, зокрема і продаж цього транспортного засобу. Згодом, 16 грудня 2017 року ОСОБА_2 укладено договір комісії № 16-12-2017-576 з ТОВ «Авто Партнер» (комісіонер), згідно якого останній зобовязується здійснити продаж належного ОСОБА_1 транспортного засобу Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом укладання договору купівлі-продажу з фізичною особою. На виконання договору комісії ТОВ «Авто Партнер» 16 грудня 2017 року укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу з фізичною особою ОСОБА_3. Ціна транспортного засобу за цим договором визначена в сумі 388500 грн. Про продаж автомобіля ОСОБА_2 повідомив шляхом телефонного звязку лише 28 грудня 2017, після чого ОСОБА_4 одразу були внесені зміни до електронної декларації. Також, ОСОБА_1 зазначила, що гр. ОСОБА_2 віддав їй гроші, що були отримані внаслідок продажу автомобіля, після нового 2018 року. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просила закрити провадження по справі, в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Під час судового засідання прокурор Касьяненко Я.М. вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у звязку з чим просив накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані 28.12.2017 року.

Згідно пояснень ОСОБА_1 несвоєчасне направлення електронної форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було викликане тим, що про продаж автомобілю Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1їй стало відомо лише 28.12.2017 року, після чого вона одразу подала відповідне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що уповноваженими особами Управління захисту економіки в Харківській області не надано до суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 діяла умисно та усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. Під час судового розгляду таких доказів також не здобуто.

Вказане порушення було виявлено уповноваженими особами УЗЕ в Харківській області лише після того, як 28.12.2017 року ОСОБА_1 самостійно подала до НАЗК повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у її майновому стані, але з причин, що не залежали від її волі, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої субєктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов'язковому закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва