ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2018 Справа №607/16771/17

12 березня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суду Тернопільської області в складі головуючої судді Черніцької І.М.,

за участю секретарів судового засідання -Костиник О.М., Бойко І.І..

з участю захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ДСЗЗЗ1, технік, молодший сержант, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №418253 від 20 грудня 2017 року, 19 грудня 2017 року о 23 год 30 хв. в м.Тернополі на перехресті вул. Шептицького та вул. Живова водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz A 170, державний номерний знак ОР54195, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10. а Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене статтею 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення. Вказала, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.10 а ПДР, місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав, будь-яких заходів щодо встановлення учасника ОСОБА_1 та розшуку його транспортного засобу працівники поліції не вчиняли. ОСОБА_1 відїхав з місці ДТП, оскільки між ним та ОСОБА_3 була досягнута домовленість про складення Європротоколу. Будь-якого умислу на приховування факту та обставин ДТП у ОСОБА_1 не було. ОСОБА_1 не залишав місця дорожньо-транспортної пригоди, його транспортний засіб знаходився поряд із місцем ДТП, залишаючись припаркованим в дозволеному ПДР місці.

ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 26 лютого 2018 року та суду пояснив, що вину не визнає. Вказав, що місця дорожньо-транспортної пригоди 19 грудня 2017 року не залишав та будь-яких дій щодо переховування не вчиняв. Після дорожньо-транспорної пригоди, яка місце 19 грудня 2017 року він зїхав із самого місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки попередньо погодив із іншим учасником ДТП про вирішення питання мирним шляхом та складення Європротоколу. Після чого він відїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. У подальшому, ОСОБА_3 відмовся від оформлення Європотоколу та викликав працівників поліції. Однак, до приїзду працівників поліції та після він перебував на місці дорожньо-транспортньої пригоди, а його автомобіль був припарковий поряд. Посилаючись на наведене, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Присутній у судовому засіданні 26.02.2018 року захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.10 а ПДР, місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав, будь-яких заходів щодо встановлення учасника ОСОБА_1 та розшуку його транспортного засобу працівники поліції не вчиняли. ОСОБА_1 відїхав з місці ДТП, оскільки була досягнута домовленість про складення Європротоколу. ОСОБА_1 не залишав місця дорожньо-транспортної пригоди, його транспортний засіб знаходився поряд із місцем ДТП. Посилаючись на наведене, просила провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Від представника ОСОБА_3М ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

З врахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 були присутній у попередніх судових засіданнях, надали суду усні та письмові пояснення, відсутність поважних причин їх неявки та те, що в силу вимог ст. 268 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи, вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має.

Присутній у попередніх судових засіданнях ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно 19 грудня 2017 року за участю його транспортного засобу та ОСОБА_1 відбулась ДТП. Після ДТП до нього підійшов ОСОБА_1 та запропонував вирішити все мирним шляхом та скласти Європротокол. Після чого ОСОБА_1 перемістив належний йому транспортний засіб із місця ДТП. У подальшому він передумав складати Європротокол, оскільки у водія ОСОБА_1 були ознаки алкогольного спяніння, а належний йому транспортний засіб перебував у несправному стані.

В попередніх судових засіданнях захисники потерпілих ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 суду пояснили, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог чинного законодавства. В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 122-4 КУпАП, оскільки останній залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Вказали, що у разі домовленості про складення Європротоколу, учасники дорожньо-транспортної пригоди повинні залишатись на місця ДТП до складення такого протоколу. Посилаючись на наведене, просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

В силу вимог статті 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з вимогами п. 1.10. ПДР України, дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Пункт 2.10 (а,в,д,е) ПДР України зобов'язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (а); не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди(в); повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції(д); вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди (е).

Згідно з вимогами п.2.10 а ПДР України, порушення яких інкриміновано у даному адміністративному провадженні ОСОБА_1, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

З аналізу вищенаведених норм законодавства встановлено, що склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП складають дії учасника ДТП, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у порушенні п. 2.10 а ПДР та пояснив, що відїхав із місця ДТП,оскільки попередньо погодив із ОСОБА_3 про складання Європротоколу.Однак, згодом ОСОБА_3 відмовся від складення Європотоколу та викликав працівників поліції. Вказав, що весь час залишався на місці ДТП, не вчиняв будь-яких дій щодо переховування транспортного засобу. Був присутній під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчать його особисті письмові пояснення відібрані працівниками поліції на місці ДТП 19.12.2017 року, протоколом огляду належного йому транспортного засобу.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що був пасажиром транспортному засобу ОСОБА_1 та весь час разом із ОСОБА_1 був присутній на місці дорожньо-транспортної пригоди до і після приїзду працівників поліції. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовились про складення Європротоколу, після чого ОСОБА_1 відїхав з місця ДТП, припаркував автомобіль та повернувся на місце ДТП. У подальшому ОСОБА_3 відмовся від складення Європротоколу. Також вказав, що ОСОБА_1 не залишав місця ДТП, не переховувався та не переховував транспортний засіб.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, щопо виклику вона разом з іншими працівниками поліції прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вулиць Шептицького та Живова в м.Тернополі. Під час приїзду працівників поліції, безпосередньо на місці ДТП був автомобіль належний ОСОБА_3 Інший автомобіль був припаркований навпроти заправки «Окко». Двоє учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були присутні на місці дорожньо-транспортної пригоди. Працівники поліції не вчиняли будь-яких дій щодо розшуку ОСОБА_1 чи належного йому транспортного засобу. Транспортний засіб ОСОБА_1 був припарковий неподалік місця дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 надав до нього доступ, такий автомобіль був оглянутий, про що складено протокол огляду транспортного засобу. Як пояснив ОСОБА_1 працівникам поліції, він зїхав з місця ДТП, оскільки була домовленість про складення Європротоколу.

Зібраними по справі доказами, зокрема, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_3, письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_8 від 19.12.2017 року відібраними на місці ДТП, підтверджено той факт, що ОСОБА_1 місяці дорожньо-транспортної пригоди не залишав, не вчинення будь-яких дій, які б свідчили про приховування факту такої пригоди або обставин її скоєння, що спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення учасника ДТП та розшуку транспортного засобу.

Той факт, що ОСОБА_1 зїхав з безпосереднього місця зіткнення транспортних засобів не свідчить про вчинення ним дій про залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та суперечить визначенню поняття «Залишення місця ДТП», яке надано у ПДР.

В судовому засідання встановлено та підтверджено вищенаведеними дозами по справі, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.10 а ПДР, місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав та був присутній на місці ДТП. Належний йому транспортний засіб знаходився поряд із місцем ДТП, залишаючись припаркованим напроти заправки «Окко» .

Вказаний факт також підтверджується тим, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений на місці ДТП 19 грудня 2017 року, цього дня на місці ДТП складено схему ДТП, відібрано пояснення від всіх учасників ДТП, складено протокол огляду належного ОСОБА_1 транспортного засобу.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтвердили те, що будь-яких заходів щодо встановлення учасника ОСОБА_1 та розшуку його транспортного засобу працівники поліції не вчиняли. ОСОБА_1 відїхав з місці ДТП, оскільки між ним та ОСОБА_3 була досягнута домовленість про складення Європротоколу. ОСОБА_1 був присутній на місці дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль був припаркований поряд із місцем ДТП та був оглянутий працівниками поліції.

Факт складення схеми ДТП без відображення іншого учасника ДТП не підтверджує обставин викладених у протоколі. В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що схема та протокол складались у присутності ОСОБА_1, однак належний йому транспортний засіб не відображений на схемі, оскільки він не перебував безпосередньо на місці зіткнення та був припаркований поряд із місцем ДТП.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази, які б підтверджували факт залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди 19 грудня 2017 року чи вчинення будь-яких дій, які б свідчили про приховування факту такої пригоди або обставин її скоєння, що спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення учасника ДТП та розшуку транспортного засобу.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено та не підтверджено належними та достовірними доказами факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.122-4 КУПАП, а саме залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ставлять у вину порушення вимог п. 2.10.а ПДР, а саме, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами, що ОСОБА_1 після ДТП зупинив транспортний засіб та у подальшому залишався на місці пригоди. Обовязок водіїв, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди встановлений положеннями п. 2.10. в ПДР, які не інкримінують ОСОБА_1 згідно даного протоколу.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних про обставини вчинення правопорушення, передбаченого саме ст. 122-4 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду, оскільки містить істотні суперечності щодо суті правопорушення, яке ставиться в винну ОСОБА_1 та викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1

Таким чином, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що протокол було складено за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративногоправопорушення.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у звязку з чим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 122-4,247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя: І.М. Черніцька