Справа № 464/6955/17 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/783/75/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2017 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 12.10.2017 о 20.49 год. по вул. Луганській,6 у м.Львові, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 12.10.2017 о 20 год. 49 хв. по вул. Луганській, 6 у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території не надав дорогу службовому автомобілю марки «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, змусивши водія автомобіля марки «TOYOTA PRIUS» змінити швидкість та напрямок руху для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших учасників дорожнього руху, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що з даною постановою не погоджується у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через наявні порушення норм матеріального та процесуального права. Щодо поновлення строку зазначає, що про винесення даної постанови дізнався лише 11 січня 2018 року, так як не брав участь в розгляді справи. Вважає, що суд першої інстанції позбавив його можливості захистити свої права та надати пояснення по суті, так як розглянув дану справу без його участі. Більше того, вказує, що перевірка на стан алкогольного сп'яніння проводилась за допомогою приладу газоаналізатор Drager «Alcotest 6820», однак його показники не можуть вважатись допустимим доказом, так як суд першої інстанції не витребував сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Drager «Alcotest 6820». Також зазначає, що не відсторонення його, як водія від керування транспортним засобом у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи №464/6955/17, заслухавши доводи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2017 року серії БР №008283, даними тесту на алкоголь «Драгер», з якого вбачається, що правопорушник на момент огляду перебував в стані алкогольного сп'яніння (0,49 ‰), даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 128340 від 12.10.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП та рапортом інспектора УПП у м.Львові від 12.10.2017.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова прийнята з порушеннями норм матеріального та процесуального права спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про те, що згідно п.2.4 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, і що не можуть вважатись дійсними висновки щодо результатів огляду на стан сп'яніння газоаналізатором «Alcotest 6820», яким проводився огляд, оскільки з моменту його калібровки пройшло більше 6 місяців експлуатації, то такі не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено право правопорушника на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Правопорушник був повідомлений про час та місце розгляду справи, натомість в дане судове засідання з'явився лише його представник, який надав свої пояснення по суті справи та апеляційної скарги і повністю підтримав вимоги передбачені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2017 року .

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області