АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/293/18 Головуючий у І-й інстанції - Калініченко Г.П.
Справа № 205/1581/16-п Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, громадянина України, який працює в КТ «Україна» водієм, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, водій ОСОБА_2 10 лютого 2017 року о 07 год. 15 хв., керував автомобілем Мерседес Бенз, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Яснополянській, 5 в м. Дніпрі, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 поза межами строку апеляційного оскарження постанови, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження, скасувати її та провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, ОСОБА_2 вказує на те, що суд першої інстанції не повідомив його про слухання справи та розглянув її без його участі. Про позбавлення права керування транспортними засобами він дізнався, коли 31 січня 2018 року працівники поліції вилучили його водійське посвідчення, а постанову суду він отримав 08 лютого 2018 року.

Свої вимоги про скасування постанови та закриття провадження у справі ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд не встановив порушення ним ПДР. На переконання останнього, зазначені в постанові обставини не відповідають дійсності, є прямим наклепом, що принижує його людську гідність. Правопорушник вказує на те, що при проведенні огляду жодних ознак наркотичного чи алкогольного сп'яніння виявлено не було. При цьому, ОСОБА_2 посилається на неналежність доказів на підтвердження його вини, оскільки протокол складено з грубими порушеннями вимог закону, а висновок медичного огляду не був йому виданий, у зв'язку з чим є недійсним. Крім того, ОСОБА_2 вказує, що суд, розглянувши справу без його виклику та участі, порушив вимоги ст. 268 КупАП.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що матеріали справи не містять відомстей про отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови, разом з тим останній вказує, що отримав вищезазначену постанову суду лише 08 лютого 2018 року.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає необхідним задовольнити клопотання останнього, поновивши строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав з викладених у ній підстав.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП № 273358 від 27 лютого 2018 року; висновком КЗ «ДНД» ДОР №327 від 10 лютого 2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп'яніння.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що при проведенні огляду жодних ознак наркотичного чи алкогольного сп'яніння виявлено не було та фактично медичний огляд проходив, однак медичний висновок не був йому виданий, у зв'язку з чим є недійсним, та те, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась без його виклику та участі чим порушено вимоги ст. 268 КупАП є неспроможними та не можуть бути взяті судом до уваги.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

Не можна погодитись і з посиланнями апелянта на те, що суд, розглянувши справу без його виклику та участі, порушив вимоги ст. 268 КупАП, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення присутня повістка суду першої інстанції від 20 березня 2017 року про виклик ОСОБА_2

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити без задоволення.

Постанову Ленінського суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький