Справа №: 398/4274/17
провадження №: 3/398/53/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"07" березня 2018 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Соколова Р.І, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого слюсарем в ТОВ «Шевченко», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1, згідно яких останній 11 грудня 2017 року о 12 год. 20 хв. по вул.Шевченка в с.Попельнасте Олександрійського району керував мопедом «Альфа» б/н в станіалкогольного спяніння, тобто порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 27 грудня 2017 року, 11 січня 2018 року, 9 лютого 2018 року, 26 лютого 2018 року та 7 березня 2018 року, жодного разу не зявився. При цьому, про розгляд справи 27 грудня 2017 року ОСОБА_1 був повідомлений під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 11.12.2017 року, що підтверджується його особистим підписом в зазначеному протоколі. Судові повістки, направлені порушнику на адресу, вказану в протоколі, повернулись на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим, ОСОБА_1 звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи на іншу дату: 26.02.2018 року - для отриманні правової допомоги, 07.03.2018 року в звязку з перебуванням в лікарні.

Разом з тим, суд критично ставиться до заяв ОСОБА_1 В В. про відкладення розгляду справи на іншу дату і розцінює їх як обраний спосіб захисту останнім з метою ухилення від адміністративної відповідальності, та не вбачає підстав для їх задоволення.

З аналізу норм Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції «принцип неприпустимості зловживання правами», може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. Для уникнення відповідальності за скоєне правопорушення, яка має строки накладення стягнення, зловживаючи своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушник звертається до суду із заявами та клопотаннями про відкладення справи.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання призначеного на 07.03.2018 року з огляду на зловживання ОСОБА_1 правом на відкладення судового розгляду з тих підстав, що останній жодного разу на не надав суду доказів на підтвердження обставин, які він вказував в якості підстав для відкладення розгляду справи, зокрема, не надано доказів звернення до адвоката або іншого фахівця в галузі права для отримання правової допомоги як про це було зазначено в заяві від 26.02.2018 року, не надано доказів перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні станом на 07.03.2018 року.

При цьому суд враховує також і те, що кожного разу перед початком судового засідання ОСОБА_1 особисто здавав до канцелярії суду клопотання про відкладення судового засідання, що вказує на те, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості у фізичному пересуванні і його захворювання не є тяжким і таким, щоб унеможливлювало його явку до суду для надання пояснень. Окрім цього, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості викласти свої доводи у письмовій формі і направити їх на адресу суду або забезпечити представлення власних інтересів через захисника. На думку суду, зазначене може розцінюватися як зловживання учасника судового провадження своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та здійснення перешкод суду розглянути її у розумні строки і забезпечити законність при винесенні процесуального рішення.

З огляду на положення статті 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення, який спливає 11 березня 2018 року, та ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов'язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, ОСОБА_1 свою вину у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав повністю, про що свідчать його письмові пояснення від 11.12.2017 року, які долучені до матеріалів адміністративної справи.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення від 11.12.2017 року, результатами тестування на алкоголь, здійсненого 11.12.2017 року за допомогою алкотестера 6810 «Drager», відповідно до якого вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 0,39%, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки останній в установленому порядку їх не отримував, що підтверджується повідомленням від 17 січня 2018 року (вих..№31/11-205), наданим Регіональним сервісним центром МВС України в Кіровоградській області, за яким, згідно бази даних НАІС Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 17 січня 2018 року посвідчення водія не видавалось, та долученою до матеріалів справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.12.2017 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в сумі 510 грн. за керування транспортним засобом без посвідчення водія з відповідною категорією.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40коп.

Керуючись статтями ст.130, 283-284 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. (одержувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300 (код 37918230), банк одержувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, № рахунку 0001, призначення платежу*; 121; код платника; ПІБ, адмінштраф).

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача:820019; рахунок отримувача 0001;код класифікації доходів бюджету:22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Руслана Ігорівна Соколова