справа №622/476/18
провадження №3/619/547/18
ПОСТАНОВА

18 травня 2018 року суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

ДОП Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Рябуха Ю.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №191212 у відношенні ОСОБА_1, згідно якому останній 22.04.2018 о 16-00год за місцем мешкання вчинив сварку зі своєю співмешканкою, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, висловлюючись при цьому на адресу співмешканки нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вказані дії орган, який розглядає справу повинен вчинити для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

За змістом ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1376).

Пунктом 9 Інструкції № 1376 передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Дослідивши зміст протоколу, а також додані до нього матеріали вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами до нього слід повернути Золочівському відділенню поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, для належного дооформлення, як складеного в порушення вимог ст.256 КУпАП, виходячи з наступного.

Норма ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Крім того, згідно ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Тобто, вказані норми свідчать про те, що при вчиненні вказаних дій завжди існує потерпілий, але, зміст протоколу відомостей щодо потерпілого взагалі не містить, як і не містить прізвище, імя, по батькові співмешканки ОСОБА_1, про йдеться у протоколі.

Також, зі змісту протоколу взагалі не можливо зясувати чи притягувався ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, оскільки у відповідній в графі зазначено: «довідка додається», при цьому, не зазначено конкретних даних щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як передбачено п.14 ч.1 ст.1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Між тим, при формулюванні сутності вчиненого адміністративного правопорушення працівники поліції виклали обєктивну сторону правопорушення у спосіб, що не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст.173-2 КУпАП, а зазначено про «висловлювання на адресу співмешканки нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою», не зазначивши, чи від цих дій могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, як того вимагає диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 24 ч. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 з останніми змінами від 19 грудня 2008 року № 18 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті визнати правильним практику тих судів, які мотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 256, 278, 283 КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1376), суддя

постановив:

Повернути Золочівському відділенню поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Нечипоренко