Справа № 524/9241/17
Провадження 3/524/305/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Денисенко Н.В.

за участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука адміністративний матеріал, який поступив із Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 25.11.2017 року о 23 год. 25 хв. в м. Кременчуці по проспекту Свободи, біля буд. 69 «а», водій керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, через свого захисника ОСОБА_1 надав у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука письмові пояснення в яких зазначив, що 25.11.2017 року у м. Кременчуці він рухався на автомобілі НОМЕР_2 по проспекту Свободи м.Кременчука . В автомобілі з ним перебував його знайомий ОСОБА_3 За ними рухався патрульний автомобіль Управління патрульної поліції у м.Кременчуці. Приблизно о 23 год. 20 хв. його з товарищем зупинили працівники патрульної поліції, за те що в нього не пристебнутий пасок безпеки. Вищевказаний факт він із своїм другом заперечували, оскільки обидва були пристебнуті пасками безпеки, а відстебнули паски безпеки, для того, що вийти з автомобіля. Сперечатися з працівниками поліції вони не стали, оскільки хотіли скоріше поїхати. Після складення постанови за не пристебнутий пасок безпеки, поліцейські повідомили, про наявність у нього ознак спяніння. Які саме ознаки спяніння вони виявили у нього йому не повідомили. Факт вживання алкогольних напоїв він заперечував. Поліцейський запитав його, чи згоден він пройти тест на стан спяніння. Він відмовився, оскільки «Драгера» для вимірювання у поліцейських не було, «Драгер» передали екіпажу, який їх зупинив з іншої патрульного автомобіля, який підїхав пізніше. Він засумнівався у правильності роботи цих приладів, та що вони покажуть дійсні результати, про що повідомив поліцейських. Надати будь-які документи на «Драгер» йому відмовили. Далі поліцейські повідомили, що у разі його відмови від огляду вони складуть протокол. Проїхати до накродиспансеру йому ніхто не пропонував. Потім поліцейські почали шукати свідків. Після тривалих пошуків, поліцейські знайшли лише одного свідка. В його присутності його ніхто не запитував, чи згоден він проходити огляд на стан спяніння на місці, чи ні. Поліцейські самі повідомили свідку, що він пяний і відмовляється від огляду. Свідку сказали, що потрібно підписати протокол та написати пояснення і його відразу відпустять. Після того, як поліцейські відпустили свідка, вони склали протокол та надали його йому на підпис. Другого свідка не було взагалі і в протоколі про адміністративне правопорушення він не розписувався. Його права перед складанням протоколу йому ніхто не розяснював. Від керування транспортним засобом, його не відстороняли, керування автомобілем нікому не передавали. Йому сказали залишити автомобіль посеред вулиці. Дії поліцейських він вважає незаконними. З 04.12.2017 року він відбуває відрядження в зону АТО, справу просить розглядати буз його участі.

Захисник ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила , що в провадженні Автозаводського райсуду м. Кременчука, перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 70229, складеного поліцейським роти 4 УПП м. Кременчука ОСОБА_4 Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2С не визнав повністю, про що повідомив поліцейським на місці зупинки. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне. 25 листопада 2017 року, приблизно о 23 год. 25 хв., ОСОБА_2, перебуваючи за кермом автомобіля ЗАЗ1102 реєстраційний номер ВА 6273 BE, що належить ОСОБА_5, разом і знайомим ОСОБА_3, рухався по проспекту Свободи у м. Кременчуці. При цьому, бачив, що позаду нього рухається поліцейська машина. Після подачі ними звукового сигналу водій зупинився. Причину зупинки поліцейський ОСОБА_6 повідомив - не пристебнутий ремінь безпеки, а також те, що буде складена відносно цього постанова. Данний факт заперечувався водієм, однак постанову було складено. Після цього, поліцейський ОСОБА_6 повідомив, що у водія ОСОБА_2 є ознаки алкогольного сп'яніння. При цьому, які ж саме ознаки виявив поліцейський, водію не повідомив. Вживання спиртних напоїв ОСОБА_2 заперечував. На запитання поліцейського, - чи згоді ви пройти тест на стан спяніння, відмовився, оскільки засумнівався у правильності вимірів. Документи на «Драгер» не було надано водію на його вимогу. Працівником поліції ОСОБА_4 було складено відносно водія протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 170229 за ч. 2 ст. 130 КУпАП України. При цьому, інспектором поліції ОСОБА_7 було складено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а іншим інспектором Решетило О.М. було складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вважає, що при складанні протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП працівником поліції ОСОБА_4 були допущені численні порушення і взагалі такий протокол не може бути належним доказом по справі з огляду на наступне.

1. 3 відеофіксації правопорушення чітко видно, що у даного екіпажу поліції взагалі були відсутні засоби вимірювання стану сп'яніння «Драгер». Два Драгери були передані іншим екіпажем, що приїхав на місце зупинки. При цьому, голос поліцейського з іншого екіпажу говорить;: «Візьміть два Драгери в багажнику, вам вистачить. Якщо буде відмовлятися, візьміть з нього 500 гривень і все...»

2. Працівники поліції не повідомили ОСОБА_2 про порядок огляду на стан спяніння.

В протоколі зазначено, що відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку, хоча сам порядок проходження огляду водію ніхто не повідомив.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та М03 України № 1452/735 від 09.11.2015 року, перед проведенням, огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У пункті 7 розділу 1 цієї ж Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я. якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проїхати до найближчого закладу охорони здоров'я водію взагалі не пропонували.

3. На місце зупинки транспортного засобу був запрошений лише один свідок ОСОБА_8 в присутності якого ОСОБА_2 не відмовлявся проходити огляд на стан спяніння на місці зупинки. Після довгих пошуків свідків, працівники поліції запросили лише одного свідка ОСОБА_8, якому зразу запропонували підписати протокол. Під диктовку поліцейського ОСОБА_9 свідок написав пояснення і його одразу відпустили.

4. Іншого свідка за місце зупинки взагалі не запросили. Протокол склали в присутності одного свідка.

Іншого свідка ОСОБА_10, пояснення, нібито, якого є в матеріалах справи місці зупинки взагалі не була. Його ніхто не запрошував, підпис в протоколі зроблено невідомою особою.

5. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектором Решетило ОЛ. не були роз'яснені ОСОБА_2 його права та обовязки.

Так, відповідно п. 9 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпека дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказам НВС № 1395 від 07.11.2015 року, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи. їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Не роз'яснення прав та обов'язків, передбачених статтею 268 КУпАП інспектором Решетило ОЛ. - є грубим порушенням ч.4 ст. 256 КУпАП України.

6. В протоколі відсутня вказівка відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки і в закладі охорони здоров'я.

В матеріалах справи відсутнє направлення до Кременчуцького наркологічного диспансеру, в порушення вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N1103.

7. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 170229 є недійсним, оскільки має виправлення і не може слугувати ваш належним доказом.

Так, в протоколі зазначено місце проживання ОСОБА_2 - с. Михайленки, Кременчуцький район, вул. Спортивна, буд. 18, потім зверху написано Козельщинський район. На місці зупинки ОСОБА_2 повідомив, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до п. 5 розділу 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не допускаються закреслення та виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне затримання, а також унесення додаткових записів теля того, як протокол про адміністративне затримання підписано особою, щодо якої його складена.

8. ОСОБА_2 не відсторонили від керування транспортним засобом, що спростовує твердження, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності відстав вважати, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння.Відповідно до ст.. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких в підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню під. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що керування автомобілем іншій уповноваженій особі не передавалось, тобто ОСОБА_2 фактично не був відсторонений від керування автомобілем, що прямо порушує вимоги ч.ч,1,7 ст, 266 КУпАП. За статтею 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. За ст... 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 р «Ірландія проти Сполученого Королівства» п. 161, (Ireland v. The United Kingdom), Series А заява 25, а також рішення Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» N 39598/03 від 21.07.2011 р. ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», які застосовуються при оцінці доказів, докази повинні бути достатньо переконливими, чіткими і узгодженими між собою та не містити висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту». Європейським судом з прав людини, по справі «Ваrbera, Messegue and Jabardo v. Spain» від 06.12.98 p встановлено, що принцип презумпції невинності вимагає щоб всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тлумачились на користь даної особи. Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. За частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка а6 на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

З урахуванням вищевикладеного, захисник ОСОБА_1 просить суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вислухавши, захисника ОСОБА_1, свідків , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст.. 130 ч.2 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень , передбачених частиною першою цієї статті , а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Отже ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного , наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов'язковою.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено , що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції вказано , що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 170229 складеного 25 листопада 2017 року о 23 год. 47 хв. поліцейським роти №4 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП капралом поліції ОСОБА_4 ( а.с.1) убачається , що 25.11.2017 року о 23 год. 25 хв. в м.Кременчуці по проспекту Свободи, біля буд. 69 «а», водій керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські діяли у порушення вимог ст.. 266 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103, так як із відтвореного у судовому засіданні відеозапису, який суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає доказом по справі, убачається, що о 23:15:35 год. поліцейські, за допомогою проблискового маячка та звукового сигналу зупиняють автомобіль НОМЕР_2, о 23:16:00 год. поліцейські підходять до автомобіля «ЗАЗ 1102» за кермом якого сидить ОСОБА_2 і повідомляють його про причини зупинки, а саме не пристебнутий пасок безпеки, о 23:27:25 год. поліцейській повідомляє ОСОБА_2, що в нього наявні ознаки алкогольного спяніння і пропонує пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» на що ОСОБА_2 відмовляється, і поліцейський йде шукати свідків, для фіксування відмови. О 23:38:40год. поліцейський УПП у м.Кременчуці ОСОБА_11 знайшов одного свідка чоловіка, який погодився засвідчити відмову ОСОБА_2 від огляду на стан спяніння. О 23:40:39 год. свідок ОСОБА_8 ставить підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, а о 23:42:49 год. під диктовку поліцейського пише пояснення, що він був свідком відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, але при ньому поліцейський взагалі не пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп,яніння на місці зупинки транспортного засобу при свідках , не називає свідку , які ознаки алкогольного сп,яніння встановлені у ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ,поліцейський роти № 4 УПП у м.Кременчуці ОСОБА_11 пояснив, що він не памятає, ознак алкогольного спяніння виявлених у ОСОБА_2 ,але стверджував, що свідків при відмові від огляду було двоє. Але суд показання свідка ОСОБА_11 оцінює критично , оскільки як було встановлено в судовому засіданні і убачається із відтвореного у судовому засіданні відеозапису, який є доказом по справі, свідок відмови від огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння взагалі був один, і у присутності нього ОСОБА_2 не пропонувалось взагалі проходити огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», що також підтверджується наданими у судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3, не вірити показанням якого суд не знаходить підстав, який акцентував увагу суду на тому що , 25.11.2017 року о 23 год. 00 хв. він разом із ОСОБА_2 їхали від вул. Московської в бік вул.. Гвардійська м. Кременчука і їх зупинив патрульний автомобіль за те , що вони були не пристебнуті. На ОСОБА_2 склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за те що він був не пристебнутий паском безпеки і сказали йому що він п,яний. ОСОБА_2 не був в стані алкогольного спяніння і будь-яких ознак у нього не було.Потім поліцейські тривалий час шукали свідків і привели одного чоловіка, якому дали бланк де він розписався і пішов. Коли ОСОБА_2 пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» свідків взагалі не було. ОСОБА_2 засумнівався у правильності тестів, оскільки у екіпажу поліції, який їх зупиняв не було при собі приладу «Драгер» і його привіз, якийсь інший екіпаж.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений 25.11.2017 року о 23год. 47 хв. поліцейським ОСОБА_4 у графі «суть адміністративного правопорушення», зазначена ознака алкогольного спяніння, яка була виявлена у ОСОБА_2, а саме нестійка хода , але із відтвореного у судовому засіданні відеозапису, наданого Управлінням патрульної поліції у м. Кременчуці витікає , що у ОСОБА_2 відсутня вищевказана ознака алкогольного спяніння, а саме з 23год. 16 хв. 00 сек. при спілкуванні поліцейського з ОСОБА_2С, не вбачається, така ознака алкогольного спяніння , як нестійка хода, оскільки він вийшов з автомобіля не хитаючись, не падаючи.

Судом неодноразово приймались заходи для виклику у судове засідання свідка, а саме поліцейського роти №3 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка саме складала протокол про адміністративне правопорушення, але вона в судові засідання не з,явилась , про причини неявки суду не повідомила.

На аркушах справи 3 -4 є пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду , але суд їх не приймає до уваги , оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 наданими у судовому засіданні , та відтвореним у судовому засіданні відеозаписом, наданим УПП у м. Кременчуці , також вищевказані свідки неодноразово викликались судом у судове засідання , але жодного разу не з,явились , тому щоб не порушувати принцип безпосередності дослідження доказів і відповідно до вимог ст. 62 Конституції України де зазначено, що всі сумніви доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку про порушення посадовою особою , яка склала протокол про адміністративне правопорушення вимог ст. 266 КУпАП та п.2.5 ПДР України.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

На підставі вищевикладеного , враховуючи приписи статті 62 Конституції України щодо тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суд вважає , що в діях ОСОБА_2 відсутня обєктивна сторона адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.2КУпАП, оскільки був порушений порядок проведення огляду особи на стан сп,яніння,а переконливих і допустимих доказів вини особи , яка притягається до адміністративної відповідальності суду не надано , у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.2 , 247 ч.1п.1, 283, 284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.. 130 ч.2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області ,через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: