ПОСТАНОВА

Іменем України

15.08.2018 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А., розглянувши матеріали (протокол № 142 від 30.07.2018 року), які надійшли з Василівського відділення Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працює керівником КП «Дім» Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, зареєстрованої та фактично проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2,- за ст.163-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИЛА:

26 липня 2018 року, при перевірці працівниками Василівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області - КП «Дім» Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, що знаходиться в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області по вул. Шкільна, б.24, виявлено, що керівником КП «Дім» Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_1 не подано до установи банку платіжне доручення по сплаті податку на додану вартість згідно Декларації з ПДВ № НОМЕР_2 від 17 травня 2018 року, терміном сплати 30.05.2018 року, фактично сплачено-26.06.2018 року, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутності. З порушенням згоден.

Суддя вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності правопорушника, що передбачено ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, а також докази в їх сукупності, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин адміністративної справи, керуючись законом, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1. у вчиненні зазначеного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи.

Крім того, суддя вважає, що зібрані у даній справі та досліджені в судовому засіданні докази являються допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти, не має, як не має й підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 та для закриття провадження у справі.

Суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч. 2 КУпАП підтверджується наданими матеріалами справи.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 163-2 ч.2 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), вчиненеособою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Враховуючи вищевикладене, характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його ставлення до скоєного, сімейний та матеріальний стан, обставини, які обтяжують та помякшують його відповідальність, суддя вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який передбачений санкцією ст. 163-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із застосуванням ст.36 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-2 ч.2, 279, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1632 КУпАП України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. у дохід держави р/р 0044 одержувач: УК у Василівському районі, код одержувача платежу 21081100 , банк одержувача ГУДКСУ в Запорізькій області МФО 813015.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. (код за ЄДРПОУ) 37941997 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача: (МФО) 899998 Рахунок отримувача: 8001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_2