Провадження № 33/792/27/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., при секретарях судового засідання - Коростелкіній Ю.І, Інжиєвській Ю.А., з участю прокурорів - Шістки В.О., Максимчук Л.В., особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 листопада 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, слідчого СВ Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією подарунка.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

За постановою судді, 4 травня 2017 року, ОСОБА_3, обіймаючи посаду старшого дільничного офіцера сектору превенції Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави, службовою особою з виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків, діючи умисно, переслідуючи особисті інтереси, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про запобігання корупції», користуючись повноваженнями працівника поліції, попросив та цього ж дня о 17 год. 25 хв., в приміщенні магазину «Біля дому» по вулиці Свободи,14а в м. Хмельницькому отримав від фізичної особи ОСОБА_5, безоплатно, у подарунок продукти харчування на загальну суму 228 грн. 72 коп., при цьому про отримання даного подарунку у письмовій формі не повідомив заступника Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, який є безпосереднім його керівником.

Захисник ОСОБА_4, яка діє в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, вважає, що висновки судді, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. На її думку, суддя не взяла до уваги дані письмових доказів, які стверджували алібі ОСОБА_3, не дала їм правової оцінки, не звернула увагу на розбіжності в показаннях свідків сторони обвинувачення та прийняла передчасне рішення про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності поза строками встановленими законом. Це, на думку захисника, свідчить про упередженість судді і є підставою для скасування постанови та закриття провадження в справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - без зміни, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення , виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, постанова є обґрунтованою, якщо вона постановлена на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених суддею, а висновки судді про подію правопорушення та про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у його вчиненні з достовірністю випливають із матеріалів справи. Для цього у постанові повинні бути проаналізовані й оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок судді, так і спростовують його.

При цьому судді належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення. Прийняття одних і відхилення інших доказів суддею повинно бути мотивовано, не обмежуючись лише зазначенням прізвищ свідка, або назви процесуального документа.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП у мотивувальній частині постанови має бути наведена оцінка доводів, на які особа, яка притягується до адміністративної відповідальності послалася на свій захист. В результаті ретельного дослідження, суддя зобов'язана дати їм у постанові належну оцінку в сукупності з іншими доказами, що є у справі.

Проте ці вимоги закону під час розгляду справи у повній мірі виконані не були. Як видно з оскаржуваної постанови, суддя, всупереч вимогам закону, належної оцінки показанням ОСОБА_3, в сукупності з іншими доказами, що є у справі не дала.

Так, дійшовши висновку, що показання ОСОБА_3 в частині заперечення вини у отримані подарунку, не відповідають фактичним обставинам справи та зумовлені позицією його захисту з метою уникнути відповідальності, як убачається з мотивувальної частини постанови, взагалі не навела у ній суть показань цілого ряду свідків, не проаналізувавши наведені докази в сукупності з іншими доказами по справі та не зазначила мотивів, з яких відкинула ці докази та прийняла інші, що є істотним порушенням вимог процесуального закону, оскільки належним чином не перевірені доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу правопорушення в якому його обвинувачують органи поліції та прокурор.

Суддя також не навела доказів на обґрунтування висновків щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення та не дала їм належної оцінки відповідно до вимог ст. 252 КУпАП. Суддя фактично, за деяким виключенням, виклала лише зміст показань особи притягнутої до адміністративної відповідальності та деяких свідків, а також зазначила, що його винність підтверджується письмовими доказами, перерахувавши їх. Однак замість аналізу та оцінки фактичних даних, які містяться в письмових доказах, показаннях свідків, суддя у постанові лише зазначила назву частини доказів, а також вжила неприпустимі формулювання про те, що винність ОСОБА_3 підтверджуються також відомостями з протоколу за результатами проведення оперативно-розшукових заходів, висновку службового розслідування, протоколу огляду, довідок, наказу по особовому складу, поясненнями ряду свідків та іншими доказами. У постанові не зазначено, які саме документи досліджувались, їх назву, відсутній аналіз змісту цих документів, також не зазначено, які дані вони містять, чи стосуються ці дані досліджуваних суддею обставин справи, які обставини цими доказами підтверджуються або спростовуються.

Із наведених обставин вбачається, що суд першої інстанції не дав аналізу всім зібраним у справі доказам, тобто всім фактичним даним, які містяться в показаннях особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідків, письмових доказах по справі, які стверджують чи спростовують обвинувачення, а тому питань, що вирішуються суддею при ухвалені постанови, зазначених у ст. 283 КУпАП, не вирішила.

Вищеназвані порушення вимог закону є істотними, такими, що ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленої у справі постанови, оскільки висновки судді є передчасними, ухвалені без повного, всебічного та об'єктивного аналізу наявних у справі доказів, а тому не можуть визнаватися законними, у зв'язку з чим судове рішення підлягає до скасування.

Прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу.

Проте ці вимоги закону під час проведення фактично досудового розслідування не були виконані, обставини, які мають істотне значення для повного та об'єктивного вирішення справи по суті, належним чином не з'ясовані.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_3 по обставинах того, що він прохав та отримав подарунок у вигляді продуктів харчування, кваліфікації його дій, показами свідків та ряду процесуальних документів, органи досудового слідства та прокурор визнали ці докази достатніми, при цьому не дослідили їх з точки зору достовірності.

Однак, вищенаведені докази є непослідовними, суперечливими, не узгоджуються з висновками досудового слідства щодо фактичних обставин справи. Але незважаючи на ці обставини, ні органи досудового слідства, ні прокурор жодних заходів для усунення вказаних обставин не провели.

Більше того, висновки органів досудового розслідування та прокурора, подані ними докази, покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо доведеності вини особи притягнутої до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення носять характер припущень та повністю спростовуються дослідженими, в тому числі в процесі апеляційного розгляду доказами.

Зокрема, органи поліції та прокурор, інкримінують ОСОБА_3, що він просив у ОСОБА_5 та отримав у магазині «Біля дому» у подарунок продукти харчування, які йому за вказівкою останнього, як власника вказаного торгового закладу, передала продавець ОСОБА_7, при цьому, що сам ОСОБА_3 вказані обставини категорично заперечує та стверджує, що за продукти харчування розрахувався в повному обсязі.

Разом з тим, як вбачається з жодним чином не спростованих органами досудового розслідування та прокурором даних Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів № С-26453-17 від 14.11.17 року та витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_5, не є та не був власником магазину «Біля дому», як і не перебуває в трудових відносинах з останнім продавець цього магазину - свідок ОСОБА_7 Такими являються інші особи, які з ОСОБА_3 жодних контактів не мали та будь-яких вказівок щодо безоплатного надання йому продуктів харчування не надавали (а.с. 159, 160-161).

Більше того, як стверджується змістом витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_5, є фізичною особою-підприємцем у сфері допоміжної діяльності, страхування та пенсійного забезпечення, а не торгівельної діяльності, як те стверджує прокурор (а.с. 160-161).

Як і відсутні у справі будь-які належні, обґрунтовані, об'єктивні та допустимі дані, наказ про прийняття на роботу, трудовий договір, тощо, що свідок ОСОБА_7 перебуває з ОСОБА_5 в трудових відносинах, перебуває у його підпорядкуванні та виконує його вказівки і є продавцем магазину «Біля дому», де за версією прокурора, ОСОБА_3 начебто отримав подарунок у вигляді продуктів харчування.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б стверджували, що ОСОБА_3 вказані продукти харчування передані саме безоплатно, як подарунок, зокрема інвентаризаційна відомість, акт звірки, ревізії, тощо. Оскільки в такому випадку в торгівельному закладі мала б бути нестача. Однак, ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_7 таких обставин, в тому числі усунення такої власним коштом, чи іншим способом не ствердили.

Посилання сторони обвинувачення на список продуктів харчування, викладений на аркуші з зошита, невідомо ким і при яких обставинах виконаний, жодним чином не завірений, як на перелік продуктів, переданих ОСОБА_3 на його прохання, не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки повністю виключає можливість його ідентифікації, перевірки належності.

Посилання прокурора, як на доказ вини особи притягнутої до адміністративної відповідальності на показання старшого о/у внутрішньої безпеки Національної поліції ОСОБА_9, який при цьому є автором протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки такий очевидцем подій не був, а про наявні правовідносини йому стало відомо виключно під час виконання службових обов'язків.

З аналогічних підстав не стверджує факту вчинення ОСОБА_3 правопорушення і надані в процесі апеляційного розгляду пояснення свідка ОСОБА_10, оскільки він очевидцем чи свідком подій не був, з особою притягнутою до адміністративної відповідальності жодних контактів не мав та будь-яких даних з цього приводу повідомити не зміг.

Як встановлено в процесі апеляційного розгляду та прокурором не спростовано, відносно ОСОБА_3, в рамках іншого кримінального провадження, яке було закрито з реабілітуючих підстав, з приводу вимагання ним неправомірної вигоди, а не отримання в якості подарунка продуктів харчування, проводилися негласні слідчі (розшукові) дії і саме на вказані процесуальні документи прокурор посилається як на доказ вини останнього у вчиненні правопорушення (а.с. 14-30, 31-33, 123-127).

Відповідно до ст. 257 КПК України, якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

В той же час, дозвіл слідчого судді на використання інформації отриманої в іншому кримінальному провадженні під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в даному провадженні, в якому такі заходи не здійснювались, не надавався і прокурор за отриманням такого дозволу не звертався, що повністю виключає можливість використання таких і є недопустимим доказом а даному провадженні.

Більше того, самі дані негласних слідчих (розшукових) дій не містять обґрунтованих та переконливих доказів отримання ОСОБА_3 продуктів харчування в чому намагається переконати суд прокурор.

Посилання прокурора на висновок № 72/2017 службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, як на доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, не можна визнати належним та допустимим доказом, оскільки в частині отримання подарунка у вигляді продуктів харчування він ґрунтується виключно на вищенаведених суперечливих, здобутих з порушенням вимог закону доказах (а.с. 46-58).

Інші письмові дані, які знаходяться в матеріалах справи стверджують виключно обставини перебування ОСОБА_3 на посаді в органах поліції та його кар'єрну складову, однак аж ніяк прохання та отримання ним подарунку у вигляді продуктів харчування.

Жодних належних, об'єктивних, обґрунтованих та допустимих доказів, здобутих з дотриманням вимог закону, які б стверджували прохання та отримання ОСОБА_3 подарунку у вигляді продуктів харчування та спростовували твердження останнього, що він за них розрахувався, ні органи досудового розслідування, ні прокурор суду не надали, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а ті на які вони посилаються не заслуговують на увагу та носять надуманий характер.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з даного конституційного принципу, з огляду на те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що провадження в справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. п.1ч.1 ст.247 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 скасувати та закрити провадження у справі відносно нього за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Кулеша Л.М.