Справа № 460/4776/17 Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 33/783/184/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю потерпілої ОСОБА_1, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 02 вересня 2017 року о 16.30 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 на площадці між квартирами № 13 та № 14 Яворівського району Львівської області, висловилась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_1, чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

Не погоджуючись з даною постановою потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2, в якому вказує, що такий слід поновити, оскільки їй до 4.12.2017 р. не було відомо про оскаржувану постанову, оскільки на розгляд справи її як потерпілу суд першої інстанції не викликав та копії постанови їй надіслано не було.

В апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову змінити в частині накладання стягнення та накласти відносно ОСОБА_2 адміністративне покарання згідно ст.173 КУпАП громадські роботи на строк шістдесят ( 60 ) годин.

В обґрунтування вказує, що суд першої інстанції не врахував, що 02.09.2017 року, зухвала протиправна поведінка ОСОБА_2 відносно неї в присутності сторонніх осіб тривала близько двох годин, як зазначено в її показах в якості потерпілої в кримінальному провадженні, а також суд не врахував те, що ОСОБА_2 по віку молодша відносно неї на 26 років і те , що вона являється інвалідом 3-ї групи, а також що вона неодноразово просила ОСОБА_2 припинити висловлювати нецензурні та образливі слова та принижувати її честь і гідність на що вона не реагувала, а ще більше на зло це все робила, вихваляючись перед сторонніми, що вона її не боїться і яка вона смілива. Умисна, безпідставна словесна образа та погроза ОСОБА_2 в її адрес була на стільки брутальною та принизливою і агресивною, що вона не могла зупинитися на протязі вищевказаного часу, тому їй не зрозуміло з яких матеріалів суд брав до уваги, що дії ОСОБА_2 відносно неї були малозначимі.

Заслухавши думку потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою вину визнала та пояснила, що дійсно між нею та потерпілою відбувся конфлікт, під час якого вони ображали один одного словесно. Вказала, що на даний час є офіційно працевлаштованою. Також зазначила, що сварку розпочала ОСОБА_1

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що є тіткою чоловіка ОСОБА_2, проживає поруч. Вказала, що ОСОБА_2 не хотіла добровільно виселятись з квартири, казала що розлучиться з її племінником. Речі ОСОБА_2 з квартири виставив племінник, сам закрився в квартирі, бо боявся її. ОСОБА_2 ображала її, сприщила їй моральні страждання.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 дотримався.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП а саме у тому, що вона, 02 вересня 2017 року о 16.30 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 на площадці між квартирами № 13 та № 14 Яворівського району Львівської області, висловилась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_1, чим порушила громадський порядок і спокій громадян. При цьому, звільнено останню від адміністративної відповідальності та застосовано усне попередження.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції вірно, враховуючи особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялась, від її дій жодних наслідків не настало, звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчинення нею адміністративного правопорушення та обмежився усним зауваженням.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Оскільки, ОСОБА_1 до 4.12.2017 р. не було відомо про оскаржувану постанову, на розгляд справи її як потерпілу суд першої інстанції не викликав та копії постанови їй надіслано не було, то слід поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Гончарук Л.Я.