Справа № 638/2789/18
Провадження № 3/638/1129/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

14.02.2018 року о 22 годині 45 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 у м.Харкові по пр.Л.Свободи 48А з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Dragеr Alcotest 6820 та в КЗОЗ ОНД відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, зазначивши, що 14.02.2018 року приблизно о 22.00 годині він з дружиною та зі своїми друзями на автомобілі поїхали до кафе, яке розташоване поблизу будинку. У кафе його дружина і друзі випили по келиху шампанського, а він випив склянку соку. В кафе у його друга з двома відвідувачами, які перебували в стані алкогольного спяніння стався конфлікт. ОСОБА_1 не дав конфлікту розвинутися далі і вони поїхали з кафе. У дворі свого будинку знаходилися в автомобілі, так як на вулиці було холодно. В автомобілі було шампанське, яке вони придбали до поїздки в кафе. Коли він, його друзі і дружина випили шампанське в автомобілі, приблизно о 23 год. до них підїхав автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_1 не заперечував, що знаходячись в автомобілі випив 100 грам шампанського, але ж автомобілем в стані алкогольного спяніння не керував. Просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 надав суду клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування якого зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням чинного законодавства з боку працівників поліції, які зупинилися біля автомобіля «Фольксваген-Кадди» д.н.з. АХ 0760АЕ у дворі будинку №48-А по пр.Л.Свободи м.Харкова. Зазначає, що права ОСОБА_1 не були розяснені, тому матеріали справи не містять письмового пояснення останнього. Крім того, вказує, що в обставинах протоколу не вказано на якій підставі був зупинений водій ОСОБА_1, який пункт Правил дорожнього руху України він порушив, що саме було причиною його зупинки. Крім того, посилається на відсутність доказів щодо зупинки автотранспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння Зазначає, що працівники поліції не зупиняли автомобіль, а тому підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спянння відсутні. Крім того, зазначає, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з боку працівників поліції мали місце порушення вимог ст.ст. 251, 256, 268, 262 КУпАП.

ОСОБА_3, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, повідомив, що ОСОБА_1 є його сусідом. 14.02.2018 року він зі своєю дружиною ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ОСОБА_5 зустрілись біля підїзду будинку, де всі вони проживають, при цьому ОСОБА_3 був трішки випивший. Потім вони всі разом поїхали до бару, де ОСОБА_3 посварився з двома хлопцями, при цьому ОСОБА_1 не було поруч, а була присутня його дружина та дружина ОСОБА_1 Після сварки вони всі разом поїхали з бару. Через 10 хвилин як приїхали до підїзду, підїхала патрульна поліція, вони відійшли та розмови ОСОБА_6 зі співробітниками поліції не чули. Також зазначив, що поліцейські не зупиняли їх автомобіль та випившим ОСОБА_1 не був.

Свідок ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні в якості свідка, повідомила, що ОСОБА_1 є її сусідом. 14.02.2018 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_5 відпочивали дома у ОСОБА_3, де всі вживали спиртні напої, крім ОСОБА_1 Потім вони всі разом поїхали до бару, де ОСОБА_3 посварився з двома хлопцями, при цьому ОСОБА_1 не було поруч, а була присутня дружина ОСОБА_1 Після сварки вони всі разом поїхали з бару. Через 10 хвилин як приїхали до підїзду, підїхала патрульна поліція, вона відійшла та розмови ОСОБА_6 зі співробітниками поліції не чули. Муж відправив її додому та вона не була присутня при розмові працівників поліції з ОСОБА_1

ОСОБА_5, яка є дружиною ОСОБА_1, допитана в судовому засіданні в якості свідка, повідомила, що 14.02.2018 року вони випивали вдома з друзями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та в присутності чоловіка ОСОБА_1, який не вживав спиртних напоїв, потім поїхали до бару. Після конфлікту, уїхали звідти. Вказує, що ОСОБА_1 випив пластиковий стаканчик шампанського після того, як приїхали до підїзду. Хвилин через 30 після того приїхала патрульна поліція. Зазначає, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано продути газоаналізатор та проїхати до КЗОЗ ОНД для проходження огляду на стан спяніння, однак вона була проти цього та не дозволила своєму чоловіку робити це, оскільки коли ОСОБА_1 перебував за кермом він був тверезий, а випив потім біля підїзду, після того як зупинили автомобіль.

Дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, судом встановлено наступне.

14.02.2018 року о 22 годині 45 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 у м.Харкові по пр.Л.Свободи 48А з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Dragеr Alcotest 6820 та в КЗОЗ ОНД відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме: обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №124238 від 14.02.2018 року, складеного у присутності двох свідків, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів; даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти обстеження на стан спяніння у встановленому законом порядку; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, згідно яких вони знаходились в кафе за адресою пр. Л. Свободи 52-А та бачили, як потім зясувалось, що водій автомобіля Volkswagen Caddy разом зі своїми друзями розпивали спиртні напої в кафе, водій мав явні ознаки алкогольного спяніння, після цього вийшов та сів за кермо вищезазначеного автомобіля та почав рух. Зазначені свідки проїхали за даним автомобілем до його зупинки за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи 48-А та викликали поліцію.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а його твердження про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, суд не приймає до уваги, оскільки вони були спростованні дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суд критично оцінює покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки їх покази спростовуються зібраними у справі наведеними вище доказами. Їх покази спрямовані на сприяння своєму чоловіку та товаришу уникнути встановленої законом відповідальності, є непослідовними, а в деяких показах містяться явні протиріччя.

Таким чином, не зважаючи на невизнання своєї вини правопорушником ОСОБА_1, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні 40 коп).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В. Цвірюк