Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Кулик С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякової А.А., при секретарі Сидельніковій А.В., за участі захисника Нікітіна С.І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з апеляційною скаргою на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.01.2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_3 01.01.2018 року о 02.30 год. в Центральному районі м. Маріуполя, в районі 635 стовпа лінії електропередач по трасі М14, 3 блок-пост Мангушський напрямок, керував автомобілем Volkswagen Crafter 35, державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд для виявлення стану алкогольного сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу «Драгер Алкотест», за результатами огляду встановлено 1,84%0; від проходження медичного огляду у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Постановою судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.01.2018 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надавав, копію оскаржуваного судового рішення він отримав 07.02.2018 року після особистого звернення до суду першої інстанції, а вже 08.02.2018 року уклав договір про надання юридичної допомоги, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин і просить його поновити.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 01.01.2018 року приблизно о другій годині ночі він керував автомобілем і його дійсно зупинили на блок-посту на виїзді з м.Маріуполя у напрямку до смт.Мангуш, але працівникам поліції він повідомив, що випив 31.12.2017 року о 22.30год. 0,5 л пива, але не знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, оскільки після цього пройшло більше 3-х годин, пояснив, що це у нього не ознаки сп'яніння, а хворобливий стан, оскільки його нудило і боліла голова, на їх пропозицію погодився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного пристрою.

Вважає, що при проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного пристрою працівниками поліції була порушена процедура цього огляду, газоаналізатор, за допомогою якого поліцейський провів його огляд на стан сп'яніння, знаходився у несправному стані.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, без його і свідків участі, в поясненнях є виправлення, права йому при цьому не були роз'яснені, зауважує, що не відмовлявся їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння, про що помилково зазначено у протоколі. Також у протоколі не зазначені ознаки його сп'яніння і цифровий показник алкоголю у крові. Окрім того, недостовірно вказаний час нібито його керування автомобілем - 02.30год. 01.01.2018 року.

Звертає увагу суду, що поліцейський ОСОБА_4 не зупиняв автомобіль під його керуванням, а зупиняв лейтенант поліції ОСОБА_5 о другій годині ночі. З огляду на наведе, на його думку, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим і недостовірним доказом.

Стверджує, що суд першої інстанції судове засідання провів без його участі, пояснень він не надавав у судовому засіданні, вину не визнавав, про що помилково зазначено в оскаржуваній постанові. Він дійсно писав заяву до суду першої інстанції на прохання помічника судді, але зазначив у ньому, що випив 0,5 л пива і через 3 години після цього керував автомобілем, але не знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.280 КУпАП розглянув справу без допиту свідків, аналізу та оцінки наданих доказів, через що висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є передчасним.

Окрім того, було порушено його право на захист, він був позбавлений можливості надати пояснення особисто, надавати докази, характеризуючи матеріали, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, ознайомлюватися з матеріалами провадження, тощо.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_3 та його захисника Нікітіна С.І., які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 вбачається, що судове рішення постановлено 15.01.2018 року у присутності ОСОБА_3 (а/п 14), а апеляційна скарга від останнього надійшла до суду першої інстанції 19.02.2018 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки, на його думку, пропустив цей строк з поважних причин, та посилається на те, що суд справу розглянув у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, клопотання про розгляд справи без його участі до суду він не надавав, копію оскаржуваного судового рішення отримав 07.02.2018 року після особистого звернення до суду першої інстанції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 073357 щодо ОСОБА_3 вбачається, що правопорушника було повідомлено належним чином про день, місце та час слухання адміністративної справи щодо нього, про що у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» свідчить особистий підпис ОСОБА_3 (а/с 3), що останній не спростовував при апеляційному розгляді.

Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 04.01.2018 року, тобто завчасно до дати розгляду справи (а/п 1, 12).

З матеріалів провадження, а саме постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_3 15.01.2018 року був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, та пояснив, що дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, вживав алкоголь, потім посварився з дружиною та поїхав додому (а/п 14), про що також свідчить наявна в матеріалах провадження заява ОСОБА_3 від 15.01.2018 року, написана ним особисто, в якій зазначено, що 01.01.2018 року він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння (а/п 13).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 копію оскаржуваної постанови отримав 07.02.2018 року (обкладинка справи), договір №002503 про надання професійної юридичної допомоги уклав 08.02.2018 року (а/п 19), а апеляційну скаргу до суду першої інстанції подав 19.02.2018 року (а/п 23).

При апеляційному розгляді на підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин за період з дати винесення постанови до дати подачі апеляційної скарги, ОСОБА_3 документів не надав, показавши, що дійсно був в суді 15 січня 2018 року, але копію постанови не отримував. Отримавши копію постанови, звернувся до захисника, оскільки не знав, що його позбавили прав керування транспортним засобом.

На підставі ст. 289 КУпАП, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Враховуючи викладене, строк на апеляційне оскарження не може бути поновлений, оскільки ОСОБА_3 був присутній 15.01.2018 року в судовому засіданні, був обізнаний про прийняте судове рішення, тоді як апеляційну скаргу подав до суду першої інстанції 19.02.2018 року, тобто більш ніж через місяць після того, як йому стало відомо про прийняте судом рішення, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не навів поважних причин пропуску цього строку, а також при апеляційному розгляді не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Таким чином, ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.01.2018 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 289, 293-294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 січня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Апеляційну скаргу на постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: