КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1146/2018 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Сазонова М.Г.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

та його захисника Барицького П.В.,

розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_3 03 липня 2018 року о 01 год. 25 хв. керував автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1, по проспекту Броварському, 18Д, в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що виклик до суду йому було направлено несвоєчасно і під час винесення оскаржуваної постанови він знаходився у відрядженні в місті Мукачево, що підтверджується посвідченням про відрядження, відповідно до якого він 28.09.2018 року вибув з міста Києва та прибув лише 05.10.2018 року, тобто після винесення постанови. Це порушення процесуальних норм права є дуже суттєвим, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків тощо.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким закрити провадження в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що адміністративне стягнення, якому його було піддано постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він не керував транспортним засобом, а керувала інша особа, а саме ОСОБА_5, однак працівники поліції не встановили та не допитали цю особу, а суд в свою чергу також позбавив його можливості викликати зазначену особу в якості свідка в судове засідання та допитати його. Також, під час складання адміністративного матеріалу, він був позбавлений права на правову допомогу, хоч він наполягав на наданні йому часу для звернення до фахівця в галузі в права.

ОСОБА_3 також вказує, що процедура проведення огляду його на стан сп'яніння не відповідає ст. 266 КУпАП та порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого поставою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсною, оскільки свідки, які були присутні при складанні протоколу не були присутні під час зупинення транспортного засобу, а з'явились лише тоді, коли його доставили до закладу охорони здоров'я, тому була порушена процедура огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом у присутності двох свідків. Порушенням процедури огляду на стан сп'яніння в даній справі є відсутність свідків на місці зупинки транспортного засобу, а також відсутність направлення працівниками поліції до закладу охорони здоров'я для встановлення огляду у відповідності із діючим законодавством.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника БарицькогоП.В., які підтримали клопотання та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, дослідивши доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 02 жовтня 2018 року розгляд справи проведено без участі ОСОБА_3, при цьому в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про час і місце розгляду справи, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3, згідно розписки, отримав 18 жовтня 2018 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження, а апеляційна скарга подана ним до суду 25 жовтня 2018 року, тобто з дотриманням встановленого законом десятиденного строку з моменту отримання копії постанови, а тому клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, який підписаний ОСОБА_3 та не містить його заперечень, письмовими поясненнями свідків, та самого ОСОБА_3, а також відеозаписом, оглянутим при апеляційному розгляді справи.

Вказаними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, а керувала інша особа, а саме ОСОБА_5

Вказані пояснення суд розцінює як намагання ОСОБА_3 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А.Маліновський