Справа № 316/2106/17
Провадження № 3/316/29/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., розглянувши адміністративну справу відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ВП «Запорізька АЕС», дозиметрист, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №020131 від 13.12.2017 року, складений інспектором СРПП №1 Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу серії БД №020131 від 13.12.2017 року ОСОБА_1 13.12.2017 року в 03 год. 15 хв. в м. Енергодар по вул. Лісова в районі магазину «Лісова пісня» керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що його вина не підтверджується жодним належним доказом, його огляд на стан спяніння не проводився взагалі, у т.ч. порядок застосування спеціального технічного засобу не розяснювалися ні йому, ні понятим, пройти огляд з застосуванням спеціального технічного засобу йому не пропонувалося, поняті при спілкуванні з співробітником поліції були відсутні, особи, які зазначені як поняті лише підписали готовий документ вже пізніше, після його оформлення. Пояснив, що живе по вул. Набережна, 16, в будинку, який розташований недалеко від магазину «Лісова пісня». Зупинився біля магазину, коли їхав додому, був тверезий, в цей день не вживав алкогольних напоїв. Коли почав рух, його зупинили два працівника поліції. Вони не представилися, попросили дати на ознайомлення його права, підстави зупинки не пояснили. Він добровільно передав посвідчення водія одному з працівників поліції на його вимогу, який його забрав та сказав, що він нібито пяний. Він заперечив проти думки поліцейського про нібито спяніння, не відмовлявся від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Поліцейський повідомив, що він затриманий та повинен з ними поїхати в «СМСЧ №1». Він вимушений був поїхати разом з ними в «СМСЧ №1». Від проходження огляду на стан спяніння і в «СМСЧ №1» у встановленому порядку він не відмовлявся. Жодний спеціальний технічний засіб в «СМСЧ №1» не використовувався, аналізи у нього не відбиралися. Жодного документу, у т.ч. жодного протоколу, направлення на перевірку, висновку лікарів про огляд, йому для ознайомлення або для підписання ні на місці зупинки, ні в «СМСЧ №1» не надавалося. Протримавши його деякий час в «СМСЧ №1» один з поліцейських дозволив іти додому, при цьому відмовився повернути права, і повідомив, що він отримає виклик і повинен буде прийти на нього, після чого вийшов та уїхав. ОСОБА_1 справу закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він прийшов до приміщення ДЗ «СМСЧ №1» перед приймальним покоєм відразу після того, як туди поліцейські ввели туди ОСОБА_1 Далі тривалий час ОСОБА_1 знаходився біля приймального покою ДЗ «СМСЧ №1», на зовнішній вигляд був тверезий, ознаки алкогольного спяніння були відсутні, він не чув, щоб поліцейські пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння. Пропозицій ОСОБА_1 здати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, він також не чув. При цьому, свідок вказав, що за весь цей час, коли він був поряд, ОСОБА_1 ні поліцейські, ні лікарі не викликали для проходження огляду, не повідомляли про необхідність застосування спеціального технічного засобу, не знайомили з інформацією про сертифікацію та повірку цих засобів, перед приймальним покоєм були відсутні інші особи, у т.ч. поняті, ОСОБА_1 не знайомили з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, не давали на підпис жодних паперів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка, дослідивши надані до суду матеріали, оцінивши докази, оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі і суддю суду першої інстанції, покладений обовязок на стадії підготовки справи про адміністративне правопорушення вирішити питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 13.12.2017 року в 03 год. 15 хв. в м. Енергодар по вул. Лісова в районі магазину «Лісова пісня» керував автомобілем НОМЕР_1. На місці зупинки транспортного засобу огляд водія з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків не проводився. Від такого проходження на місці зупинки ОСОБА_1 не відмовлявся. Працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоровя, де було проведено його медичний огляд на визначення стану спяніння, за результатами якого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

На підставі п.п. 1, 3, 4 розділу IX (Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП) Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103. Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Так,на підставі п.п. 2, 3, 4, 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан спяніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

На підставі п.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Згідно п.4 цього розділу огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

При цьому у відповідності до п.5 розділу ІІ цієї Інструкції перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підставі п.10 розділу ІІ цієї Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі п.7 розділу ІІ цієї Інструкції встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на визначення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду не складався. Відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду в протоколі не зафіксовано, як не вказана і підстава направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоровя.

Також в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують розяснення водію та свідкам про порядок застосування спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, його стан, а саме сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, ця інформація відсутня і в протоколі про адмінправопорушення.

У судовому засіданні правопорушник пояснив, що порядок застосування спеціального технічного засобу при його огляді на стан алкогольного спяніння не розяснювалися ні йому, про застосування спеціального засобу йому не пропонувалося, події відбувалися у відсутність понятих, вони лише підписали готовий документ після його оформлення.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12. 2008 №1103.

На підставі п.10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів регулюється розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735.

У випадку проведення огляду особи на стан спяніння у закладі охорони здоровя, поліцейський заповнює передбачену додатком 1 до Інструкції Форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Лікар, як спеціаліст в галузі медицини, оглядає особу, котра доставлена працівниками поліції для огляду, перевіряє наявність зовнішніх ознак спяніння, заміряє тиск, пульс та кількість подихів у хвилину, проводить інші обстеження, з метою перевірки стану опорно-рухового апарату та мовної сфери.

Виходячи з приписів Інструкції, при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння у лікувальному закладі лікар повинен провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів.

У відповідності до п.7 розділу І цієї Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Виходячи з положень п.15 розділу ІІІ цієї ж Інструкції, саме за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно п.22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року№1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На підставі п.22 цього розділу висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Виходячи з наданих в суд та досліджених матеріалів справи, відсутня інформація про цифровий показник стану алкогольного спяніння, не встановлено, чи є цей показник вище 0,2 проміле алкоголю в крові, який є допустимою нормою згідно п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735.

Суд, з метою перевірки викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, усунення виявлених недоліків зібраного поліцейським адміністративного матеріалу, вжив всі можливі заходи для встановлення фактичних обставин огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, зясування цифрового показника алкоголю в крові, але на неодноразові виклики суду не зявилися свідки - працівники ДЗ «СМСЧ №1» ОСОБА_4, ОСОБА_5, які вказані як особи, які здійснювали огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння.

Подані будь-якою фізичною або юридичною особою речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст.245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Водночас при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази на свій внутрішній розсуд, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти України» від 15.10.2010 р.; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2ст.6 Конституції України).

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також враховуючи, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановлених законом норм, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Бульба