Справа № 713/611/18
Провадження №3/713/375/18
ПОСТАНОВА

іменем України

18.04.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючий суддя Кибич І.А., з участю секретаря Мірчевої О.І., прокурора Бойко О.В., особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне корупційне правопорушення, яка надійшла з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, депутата Вижницької міської ради чернівецької області VIII скликання, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за корупційні діяння, (РНОКПП-), паспорт громадянина України серії КР327299, виданий Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 03.06.1998 року,

за ст.172-7 ч.1, ст.172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №45-03/109 від 28.03.2018 року ОСОБА_1, будучи депутатом Вижницької міської ради Чернівецької області VIII скликання, відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону, зокрема і вимоги ч.1 ст.28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

17.05.2017 року на засіданні шостої сесії Вижницької міської ради VIII скликання, яке відбулось у приміщенні Вижницької міської ради за адресою: вул. Українська, 34, м. Вижниця, Чернівецька область, депутат Вижницької міської ради VIII скликання ОСОБА_1 всупереч п.п.1, 2 ч.1 ст.28, ст.35 ЗУ «Про запобігання корупції», ч.1 ст.59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», усвідомлюючи наявність приватного інтересу, а саме немайнового інтересу, зумовленого сімейними стосунками зі своєю дружиною ОСОБА_3, який полягав у намірах сприяти їй в отриманні статусу члена виконавчого комітету Вижницької міської ради VIII скликання з метою подальшого відстоювання нею його інтересів (особистих чи представницьких) під час розгляду і вирішення нею, як членом виконавчого комітету Вижницької міської ради, питань, які будуть винесені на розгляд виконавчого комітету Вижницької міської ради, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив публічно про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду та прийняття рішення від 17.05.2017 року №152-6/17 «Про визначення кількісного та персонального складу виконавчого комітету міської ради», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення №45-03/110 від 28.03.2018 року депутат Вижницької міської ради VIII скликання ОСОБА_1 за вказаних вище обставин, усвідомлюючи наявність суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, не вживши заходів щодо його врегулювання під час участі у розгляді та прийнятті рішення Вижницькою міською радою від 17.05.2017 року №152-6/17 «Про визначення кількісного та персонального складу виконавчого комітету Вижницької міської ради», чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», ч.1 ст.59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ста.172-7 КУпАП, а саме: вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що є головою фракції «БПП Солідарність» у Вижницькій міській раді. Кожна політична фракція висунула кандидатів до виконавчого комітету Вижницької міської ради, які обговорювались на постійних комісіях до голосуванні і всіма депутатами погоджувалися. В порушення вимог ст.158 Регламенту Вижницької міської ради міський голова не інформував депутатів по суті висновків постійних комісій та не провів голосування по кожній кандидатурі окремо, а провів пакетне голосування. Під час голосування жодних форм конфлікту інтересів у нього не було, оскільки «ЗА» проголосувала абсолютна більшість депутатів. Як депутат не впливає і не контролює роботу членів виконавчого комітету, а також останні не підконтрольні депутатам. Під час голосування всі депутати знали, що в списку є його дружина і необхідності повідомляти про це не було. Зазначив, що є депутатом трьох скликань Вижницької міської ради, і жодних коштів та благ від депутатської діяльності не отримував, його сімю знають всі депутати. Просив провадження закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 підтримав позицію ОСОБА_1, просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 підтримала протоколи про адміністративні правопорушення, вважала, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1 та ч.2 КУАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, прокурора Бойко О.В., дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про таке.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об'єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об'єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб'єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб'єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Згідно із частиною 1 статті 172-7 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне корупційне правопорушення настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частина 2 статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за адміністративне корупційне правопорушення у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-7 ч.1 та ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення №45-03/109 від 28.03.2018 року та №45-03/110 від 28.03.2018 року складено уповноваженою особою головним спеціалістом пятого відділу (Західний регіон) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_5, в спосіб та в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до рішення першої сесії VIІI скликання Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №5-1/16 від 26.12.2016 року «Про підсумки виборів міського голови, депутатів Вижницької міської ради та визнання їх повноважень» ОСОБА_1 обрано депутатом Вижницької міської ради восьмого скликання та визнано його повноваження, як депутата.

Відповідно до пп. «б», п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Згідно протоколу шостої сесії VIII скликання Вижницької міської ради від 17.05.2017 року та результатів поіменного голосування шостої сесії VIII скликання Вижницької міської ради ОСОБА_1 взяв участь у голосуванні і проголосував «ЗА» рішення Вижницької міської ради VIII скликання «Про визначення кількісного та персонального складу виконавчого комітету Вижницької міської ради», згідно якого до складу виконавчого комітету Вижницької міської ради VIII скликання включено начальника відділу культури Вижницької районної державної адміністрації ОСОБА_3, яка згідно листа Управління державної реєстрації ГТУЮ у Чернівецькій області №491-03.1-13/47 від 19.09.2017 року є його дружиною.

Беручи до уваги диспозиції ст.172-7 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті, можна констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:

- у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч.1 ст.172-7 КУпАП);

- у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на обєктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч.2 ст.172-7 КУпАП).

Таким чином, обов'язковою ознакою складу вищезазначених адміністративних правопорушень є наявність реального конфлікту інтересів, під яким згідно ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» належить розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об'єктивний вираз, а також часовий взаємозв'язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення.

Приймаючи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можна констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом. Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що рішення на сесії приймалось колегіально, приймалося відкрито, всі депутати знали, що голосують за дружину ОСОБА_1, воно не суперечить представницьким повноваженням депутата міської ради, голосування ОСОБА_1 не вплинуло на обєктивність та неупередженість прийнятого рішення колегіальним органом, а тому суд вважає, що у ОСОБА_1 не було необхідності відкриття інформації та публічного оголошення про наявність конфлікту інтересів на сесії Вижницької міської ради.

Вказані доводи ОСОБА_1, прокурором та Національним агентством з питань запобігання корупції, не спростовані.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1,ст.172-7 ч.2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 7, 9, 36, ч.1 та ч.2 ст.172-7, 245, 247, 280, 284, 285,294 КУпАП, --

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1,ст.172-7 ч.2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич