АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/126/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

14 березня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Донського Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 15 жовтня 2017 року о 00-05 год. ОСОБА_2 в м. Харкові по пр. Московському, 47, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння проводився зі згоди водія у присутності двох свідків у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820», проба позитивна - 0,9 проміле.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуМосковського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у вказаній справі у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що огляд правопорушника на стан алкогольного сп»яніння проводився з порушенням вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), а саме за допомогою спеціального технічного приладу без наявності сертифіката відповідності, за відсутності свідків. Крім того, як вказує апелянт, він був не згоден з результатами проведеного тесту, що не спростовується матеріалами справи, однак, поліцейськими, всупереч п. 7 розділу І Інструкції та ст. 266 КУпАП, не було виконано обов»язки щодо проведення огляду водія у найближчому закладі охорони здоров»я. Зважаючи на той факт, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп»яніння проводився з порушенням порядку, встановленого Інструкцією, його висновки вважаються недійсними.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Донський Д.Б. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. ОСОБА_2, зокрема, пояснив суду, що алкоголь практично не вживає оскільки постійно перебуває за кермом, працює таксистом (неофіційно), що на теперішній час є єдиним джерелом доходу для його сім»ї, так як на його утриманні перебуває дружина та маленька донька. У день, коли його зупинили працівники поліції, він підвозив свого знайомого, який перебував у нетверезому стані, та саме від нього йшов сильний запах алкоголю. Вважає дії поліцейських у даній ситуації неправомірними та безпідставними, однак, правом їх оскаржити заявник не скористався.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 192063 від 15.10.2017 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком - роздруківкою до нього, проба якого позитивна та становить 0,90 проміле (а.с. 2, 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 5).

ОСОБА_7, допитаний у якості свідка, вказував, що його зупинили працівники поліції та пояснили, що чоловік відмовляється пройти тест на стан алкогольного сп»яніння, у зв»язку із чим запросили засвідчити факт такої відмови. Коли ОСОБА_7 підійшов до автомобіля, у салоні якого знаходився ОСОБА_2, поліцейські при свідкові запропонували водію пройти огляд. Після відмови правопорушника, ОСОБА_7 підписав документи. Зважаючи на темний час доби, протокол не читав, з його змістом знайомий зі слів поліцейських. Як зазначив свідок, при ньому ОСОБА_2 «Драгер - Алкотест» не продував. При цьому, як зазначив ОСОБА_7, від ОСОБА_2 відчувався запах алкоголю, його мова була нерозбірливою.

ОСОБА_8, в свою чергу пояснив, що у день, коли мала місце вище зазначена подія, він відпочивав, вживав алкогольні напої, а тому попросив ОСОБА_2 забрати його. По дорозі їх зупинили інспектори патрульної поліції, у яких виникла підозра, що водій перебуває у нетверезому стані. ОСОБА_8 повідомив поліцейських, що саме він вживав алкоголь, звідси і характерний запах у салоні авто. ОСОБА_2 спочатку відмовлявся проходити тест. Погодився на його проходження лише тоді, коли інспектори почали погрожувати забрати автомобіль. Вказував, що при оформленні адміністративного матеріалу свідки залучались, але вже після того, як ОСОБА_2 пройшов алкотест.

Покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 апеляційний суд оцінює критично. Не спростовуючи перебування ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп*яніння та зазначаючи про те, що не бачив момент продуття алкотестера, свідок ОСОБА_7 не зміг пояснити свої підписи в протоколі, акті огляду на стан алкогольного сп*яніння та розбіжності в показах з його письмовими поясненнями. Свідок ОСОБА_8, як він пояснив, сам перебував в стані алкогольного сп*яніння, що могло вплинути на сприйняття обстановки. До того ж, його посилання на те, що свідки з*явилися вже після продуття алкотестера не узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_2 та письмовими матеріалами.

Інспектори патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили, що 15.10.2017 року патрулювали Московський проспект, коли помітили автомобіль «ВАЗ 2103», у якого не горіла підствітка номера. Зупинивши авто та поспілкувавшись із водієм, помітили в останнього ознаки алкогольного сп»яніння (червоні очі, обличчя, характерний запах алкоголю). У зв»язку із цим, ОСОБА_2 було запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки та у спеціальному закладі охорони здоров»я. Спочатку правопорушник відмовлявся від проходження огляду. Однак, через деякий час, доки працівники поліції намагалися знайти свідків, погодився пройти «Драгер - Алкотест». Огляд було проведено в присутності свідків, що відображено в письмових матеріалах.

Апеляційним судом, з метою уточнень письмових пояснень, вживалися заходи щодо виклику у судове засідання свідка ОСОБА_6, однак, остання до суду не з»явилась.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не був згодний із результатами проведеного тесту, а огляд правопорушника на стан алкогольного сп»яніння проводився з порушенням вимог чинного законодавства, спростовуються матеріалами справи, зокрема, протоколом, актом огляду на стан алкогольного сп»яніння та чеком - роздруківкою до нього, підписаним ОСОБА_2 без зауважень. Даних щодо оскарження дій працівників поліції матеріали справи не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіМосковського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева