Справа № 755/3094/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріал, який надійшов від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, не працюючого, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2018 року, 14 лютого 2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 за адресою проживання вчинив домашнє психологічне насильство відносно матері гр. ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав. Пояснив суду, ні де не працює, не навчаться. 14 лютого 2018 року прийшов додому в стані алкогольного сп'яніння та бешкетував, сварився з матір'ю.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

З диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, передбачають адміністративну відповідальність.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з письмових пояснень гр. ОСОБА_3, остання підтвердила, що дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 на протязі тривалого часу разом із сином гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. 14 лютого 2018 року приблизно о 23-00 годин її син прийшов додому, як їй здалося в стані сп'яніння, та почав поводити себе неадекватно, агресивно, а саме: виражався нецензурно, ображав, все це відбувалося на підвищених тонах, також кидався у бійку, поводив себе неадекватно.

Згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_1, останній підтвердив той факт, що 14 лютого 2018 року приблизно о 23-00 годин він прийшов додому із поганим настроєм в стані алкогольного сп'яніння та чомусь кричав. При цьому, що саме він робив після цього він не пам'ятає, бо був дуже п'яний. Вказані письмові пояснення останній також підтвердив в судовому засіданні.

Обставини того, що гр. ОСОБА_1 14 лютого 2018 року близько 23-00 годин бешкетував також підтверджуються письмовими поясненнями сусідів по будинку № АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівників поліції, письмові пояснення гр. ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прихожу до висновку, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд не вбачає. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 на день розгляду справи належних висновків щодо своєї поведінки не зробив, вибачення у матері не попросив.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1, в межах санкцій ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушень, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1, адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин, що в даному випадку буде необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Враховуючи майновий стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що останній являється інвалідом третьої групи довічно, суд не вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, ч. 1 ст. 173-2, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя: