Справа № 304/1421/17
Провадження № 3/304/7/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Шешеня М.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого, українця, громадянина України,-

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №059115 від 24.11.2017 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він 24.11.2017 року о 22 год. 25 хв. в м.Перечин по вул.Ужанській керував автомобілем ОСОБА_2, д/н SV 278 АР з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), при цьому від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Дані дії кваліфіковано як порушення п. 2.5 ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він взагалі не керує транспортними засобами, оскільки не має посвідчення водія. У той день, він також не перебував за кермом автомобіля марки ОСОБА_2, д/н SV 278 АР, а за таким був його знайомий громадянин ОСОБА_3.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показав, що 24.11.2017 року в вечері, він разом з ОСОБА_1 їхали на автомобілі марки ОСОБА_2, д/н SV 278 АР з с.Т.Ремета додому. Він особисто перебував за кермом даного автомобіля.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово, своєчасно і належним чином.

Суддя, заслухавши учасників процесу, пояснення свідка, дослідивши матеріали, прийшов до наступного висновку.

Так, згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити насамперед, що особа керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; -або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; -або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №059115 від 24.11.2017 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він 24.11.2017 року о 22 год. 25 хв. в м.Перечин по вул.Ужанській керував автомобілем ОСОБА_2, д/н SV 278 АР з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), при цьому від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Дані дії кваліфіковано як порушення п. 2.5 ПДР.

Разом з цим, у судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування ним даним транспортним засобом та зазначив, що за кермом цього автомобіля перебував гр.ОСОБА_3 У свою чергу гр.ОСОБА_3, будучи допитаним у судовому засіданні у якості свідка, також підтвердив той факт, що саме він був за кермом цього автомобіля. Інші свідки, а саме гр.ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_5, у судове засідання так і не зявилися.

Що стосується доданого до матеріалів справи CD-диску з відеозаписом, то з такого взагалі неможливо встановити той факт, що саме ОСОБА_1 24.11.2017 року о 22 год. 25 хв. в м.Перечин по вул.Ужанській керував даним автомобілем ОСОБА_2, д/н SV 278 АР з ознаками алкогольного спяніння, при цьому від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, а тому суддя не бере його до уваги, як належний доказ.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б достовірно вказували на те, що саме ОСОБА_1 24.11.2017 року о 22 год. 25 хв. в м.Перечин по вул.Ужанській керував автомобілем ОСОБА_2, д/н SV 278 АР з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), при цьому від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, у матеріалах справи не має та у судовому засіданні не встановлено.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, а саме: про закриття справи.

Тому, керуючись ст.ст.1,7,247,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 Володимировича- закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя:ОСОБА_6