Справа № 359/7530/17
Провадження № 3/359/93/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: Київська область, м.Бориспільвул.Гончара, 26, посвідчення водія ВАА 147996, видане 11.11.2009Бориспільським РЕВ УДАІ

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №088684 від 28.08. 1917 року, складеного інспектором 2 роти батальйону УПП у м.Бориспіль ОСОБА_2, зазначено, що 28 серпня 2017 року о 16 год. 00 хв. в м.Бориспіль, вул.Січнева, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На судовий розгляд ОСОБА_1 не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В матеріалах справи є письмове клопотання- пояснення, відповідно до яких зазначено, що після зупинки автомобіля, працівники патрульної поліції не запропонували йому пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння і проїхати до медичного закладу та здати аналіз крові на вміст алкоголю в крові. Такими своїми діями працівники поліції порушили порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду. За змістом клопотання також зазначено, що належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан спяніння. Направлення водія на огляд , а також, що його позбавили можливості проходження огляду у медичній установі, так як був тверезий. Також звертає увагу на пояснення свідків, які підтверджують відмову від проходження огляду на прилад «Драгер», а не зазначену фабулу у протоколі, свідки не підтвердили відмови водія про те, що йому було запропоновано пройти перевірку на медичний огляд, що підтверджувало б порушення вимог п.2.5 ПДР. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не мав ознак алкогольного спяніння і не відмовлявся від проходження огляду у медичній установі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, об'єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1, полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

За змістом п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» , затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

За змістом п.8 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2016/5 року за №1413/27858, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

За змістом дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №088684, складеного 28.08.2017 о 16 год 30 хв. в м.Борисполі вул.Січнева, 1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2), не конкретизовано, відмову водія від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, оскільки не зазначено, від якого огляду відмовився водій: огляду, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів чи огляду в закладах охорони здоровя. А також відсутнє письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пояснення свідків, які підписали протокол про адміністративне правопорушення виготовлені у формі бланку, де зазначено буквально наступне: «В моїй присутності вказаний водій не погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння за допомогою приладу «ДРАГЕР», що я засвідчую підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №088684».

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію України» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до вимог ч.2 вказаної статті, поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

За змістом п.2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом п.п.1,6 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №088684 від 28.08.2017, причини зупинки транспортного засобу в ньому не зазначені.

З переглянутого відеозапису з відеокамер патрульної поліції, наданого до суду в результаті направлення даної справи до Управління патрульної поліції на доопрацювання, встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 рухався та зупинився по вул.Січнева, 1, до якого підїхав службовий автомобіль патрульної поліції; водію неодноразово пропонувалось пройти перевірку на стан спянінні за допомогою приладу «ДРАГЕР», водночас, пройти огляд у найближчому закладі охорони здоровя водію не пропонувалось, таке направлення йому не виписувалось. Також, на відеозаписі зафіксовано наявні у водія ознаки спяніння: порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці (надмірне вживання нецензурної лайки, недоречні жарти та сміх).

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу від 28.08.2017 року серії БР № 088684, даними відеозапису.

Зазначене свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, визначених п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, при вирішенні питання про накладання адміністративного стягнення слід врахувати, що правопорушення скоєне 18.08.2017 року.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомча суду (судді).

З цього приводу суд приймає до уваги, що станом на 09.02.2018 року пройшли строки притягнення до відповідальності указаної особи, з урахуванням положень ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У звязку з цим, провадження у справі слід закрити зважаючи на закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 130, ст. 247 п. 7 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити, у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя І.В. Муранова-Лесів