Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/235/18
провадження: 3/614/76/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 р. Борівський районний суд Харківської області в складі:

судді Гуляєвої Ганни Миколаївни,

за участю секретаря Євтіхієвої С.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Кравцуна В.А.

особи, яка склала протокол ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підлиман Борівського району Харківської області, працює водієм в Борівській ЦРЛ, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 порушив п.2.5, 2.9 «а» ПДР України, а саме: 26.03.2018 р. приблизно о 01 год. 00 хв. керував мопедом «Кануні» у стані алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився на місці зупинки працівниками поліції.

В суді ОСОБА_1 та його представник вину не визнав та пояснив наступне. ОСОБА_1 26.03.2018 р. близько 01-00 год. рухався на мопеді в смт. Борова по вул. Миру, де його зупинили працівники поліції. При спілкуванні з останніми ОСОБА_1 повідомив їм, що алкогольні напої не вживав, тільки близько 19-00 год. випив настойку глоду. Після цього ОСОБА_1 проїхав з працівниками поліції до Борівського ВП, де на останнього склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому жодних свідків не було, були присутні лише три працівники поліції. При цьому ОСОБА_1 пояснює, що від проходження медичного огляду на стан спяніння не відмовлявся.

Крім того, сторона захисту вказує, що після ознайомлення з матеріалами справи було встановлено, що оригінал протоколу не збігається з копією протоколу, виданою ОСОБА_1 Зокрема, у оригіналі протоколу є прізвища, адреси і підписи двох свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які в копії протоколу відсутні; в копії протоколу вказаний порушений ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, а в оригіналі протоколу п. 2.5, 2.9.а ПДР; в копії протоколу відсутні реквізити виданого ОСОБА_1 тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом; в протоколі не вказано місце скоєння правопорушення. На підставі викладеного просить провадження по справі закрити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 26.03.2018 р. близько 01.00 год. в смт. Борова по вул. Миру зупинив мопед «Кануні» б/н під керуванням ОСОБА_1 При зупинці, у останнього виявлено ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, але ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився і повідомив, що вжив 50 гр 70%-ї спиртової настойки глоду. Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився в звязку з тим, що працює водієм екстреної медичної допомоги, для засвідчення чого працівниками поліції був зупинений мікроавтобус білого кольору і запрошено двох свідків в якості понятих.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 26.03.2018 р. він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 були на чергуванні. Близько 01-00 год. останні рухалися зі сторони с. Підлиман в смт. Борова і за залізнодорожним переїздом побачили мопед з нечіткою траєкторією руху. Працівники поліції зупинили вказаний мопед під керуванням ОСОБА_1, від якого було відчутно запах алкоголю, у нього була невнятна мова. Останній відмовився від проходження медичного огляду, в звязку з тим, що працює водієм екстреної медичної допомоги. Факт вживання алкоголю не заперечував. Потім разом з ним проїхали до Борівського ВП, де склали протокол на ОСОБА_1 і він власноручно написав пояснення, які потім повторив під відеозапис на службовий планшет. ОСОБА_1 давав письмові та усні пояснення добровільно, без жодного примусу.

ОСОБА_7 начальник СРПП Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області дав пояснення аналогічні поясненням наданим ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №281598 від 26.03.2018 р. ОСОБА_1 порушив п.2.5, 2.9 «а» ПДР України, а саме: 26.03.2018 р. приблизно о 01 год. 00 хв. керував мопедом «Кануні» у стані алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився на місці зупинки працівниками поліції. З власноручних пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що він з протоколом згоден, від медичного огляду на місці зупинки та в Борівській ЦРЛ відмовився (а.с.2). З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він відмовився від проходження медичного огляду, оскільки вживав алкоголь, а саме: 50 грам спирту (а.с.3). З письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що 26.03.2018 р. близько 01.00 год. ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, але останній відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки та в Борівській ЦРЛ, оскільки визнав факт вживання ним спиртного (а.с.7, 8). Наведене також підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 281598 від 26.03.2018 р. (а.с.26). Згідно копії тимчасового дозволу серії ТД № 053738 даний документ був виданий ОСОБА_1 26.03.2018 р. (а.с.27). З копії талону вбачається, що власником мопеду моделі SAVAGE NEW є ОСОБА_1 (а.с.28). Довідками виданими лікарем Борівської ЦРЛ підтверджується, що ОСОБА_1 з 10.02.2018 р. по 20.03.2018 р. знаходився на лікуванні з приводу нервового зриву у сімейного лікаря Борівської ЦРЛ, яка призначила йому лікування у вигляді прийому настойки глоду (а.с.29, 52).

З відеозапису від 26.03.2018 р. записаного на службовий планшет, наданого Борівським ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує, що 26.03.2018 р. він випив 50 гр настойки, тому від проходження медичного огляду добровільно відмовляється, оскільки добровільно визнає, що керував мопедом в нетверезому стані.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затверджену Наказом МОЗ України та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 своїм правом скористався і в протоколі власноручно написав, що з протоколом згоден. Від медичного огляду на місці зупинки та в Борівській ЦРЛ відмовився.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеної норми вбачається, що відмова від проходження огляду на стан спяніння є також окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Крім того, ОСОБА_1 і в письмових поясненнях, і в усних поясненнях, записаних на службовий планшет, і в судовому засіданні не заперечувався факт вживання ним 70%-ї спиртової настойки глоду, тобто фактично він визнав, що 26.03.2018 р. здійснював керування мопедом у нетверезому стані.

Згідно інструкції до застосування настойки глоду, від її застосування необхідно утриматися під час керування транспортними засобами, роботи з потенційно небезпечними механізмами, оскільки вона містить етиловий спирт.

При цьому, під час застосування препарату настойки глоду можливе виникнення побічних реакцій, серед яких уповільнення серцевого ритму, сонливість і т.і.

Пунктом 2.9. б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тошо) ОСОБА_1 та його захисником суду не надано.

Суд звертає увагу на порушення працівником поліції Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. А саме: в копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 281598 від 26.03.2018 р., врученій особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні відомості про свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, які вказані в оригіналі протоколу; відсутні реквізити виданого ОСОБА_1 тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом; в копії протоколу вказаний порушений ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, а в оригіналі протоколу п. 2.5, 2.9.а ПДР; в протоколі не вказано місце скоєння правопорушення.

При цьому, суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Оспорюваний протокол про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП є одним з доказів. За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, допущені працівником поліції порушення при складанні протоколу не спростовують вини правопорушника, оскільки не є підставою для визнання його недопустимим, а обставини, викладені в ньому, знаходять послідовне і беззаперечне підтвердження при дослідженні всіх доказів у справі в їх сукупності.

Крім того, ОСОБА_1 навіть в судовому засіданні не заперечувався факт вживання ним 70%-ї спиртової настойки глоду 26.03.2018 р. перед керуванням мопедом та зупинкою його працівниками поліції, що є беззаперечним доказом вини у вчиненні вказаного правопорушення. Як зазначено вище у власноручних поясненнях під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, останній вказував, що вжив 50 гр 70%-ї спиртової настойки глоду.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання необєктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, тому суд їх визнає належними, допустимими та достатніми і кваліфікує його дії за ст.130 ч.1 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові

особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки.

Враховуючи викладене вище, дані про особу правопорушника, згідно яких він за місцем роботи характеризується виключно позитивно в період роботи з 01.04.2014 року та до часу розгляду справи в суді, продовжуючи працювати водієм санітарного автотранспорту Борівської ЦРЛ не вчинив жодного адміністративного правопорушення, професійна діяльність ОСОБА_1 повязана з постійним використанням автотранспорту, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і обмежитися усним зауваженням, беручи до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, його малозначність, відсутність тяжких наслідків від правопорушення.

Згідно із ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ч. 2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення в діях ОСОБА_1, то відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.22,221,284 КУпАП, на підставі ст.130ч.1КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1- закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Борівського

районного суду: Гуляєва Г. М.