Справа № 405/6967/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Бутельська Г.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління Укртрансбеспеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0007837 від 31.10.2017 року ОСОБА_1 31.10.2017 о 10 год. 12 хв. по вул. Родімцева в м. Кропивницькому провадив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі транспортним засобом ZAZ Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_2 без державної реєстрації як субєкт господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення судового засідання не надходило (а.п. 20).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Раніше зазначений протокол постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.12.2017 року повертався до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті для дооформлення в звязку з тим, що судом було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення суть самого діяння сформульована некоректно і незрозуміло та не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості ефективно захищатися від нього і робить неможливим об'єктивний розгляд справи по суті, зокрема, у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ставляться дві різні складові обєктивної сторони адміністративного правопорушення, які виключають одна одну. Однак, при поверненні зазначених матеріалів до суду після доопрацювання, наведені порушення усунено не було (а.п. 13-14, 15-16). Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявними матеріалами справи.

Позиція Укртрансбезпеки у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті щодо того, що для розгляду справи про адміністративне правопорушення достатньо того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтвердила та не заперечувала факт порушення, а тому, є недоцільним долучення будь-яких інших доказів та зясування інших обставин по справі, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, є неприпустимою.

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України"). З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень (ст. 53 КК України). До того ж, за його вчинення може бути накладено й додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації предмета, який став знаряддям вчинення цього адміністративного правопорушення.

За таких обстави та з урахуванням системного аналізу кримінальних процесуальних норм можна зробити висновок, що визнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєї вини є недостатнім для притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому факт вчинення адміністративного правопорушення повинен бути підтверджений й іншими доказами вказаними в ст. 252 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997, дата набрання чинності для України - 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинено 31.10.2017 року, тобто на час розгляду справи пройшов строк, встановлений для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення та встановлено, що пройшло три місяці з дня вчинення правопорушення, суд за спливом такого строку, не вправі з'ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_2