Справа № 186/161/18
Провадження № 3/0186/62/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

16 лютого 2018 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С. А. ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутого по ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

16 січня 2018 року о 10:00 годині на 327 км а/ш Знам`янка-Луганськ-Ізваріно, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ-2109" д/н 675-63АН з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло), на пропозицію працівника поліції в присутності двох свідків, категорично відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, просить суд його суворо не карати.

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 5 розділу 2 вказаної Інструкції передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП про адміністративне правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 453367 від 16 січня 2018 року; поясненнями ОСОБА_1М, в яких він зазначив, що 16 січня 2018 року керував автомобілем, а незадовго до цього курив наркотичний засіб "маріхуана" та від проходження медичного огляду відмовився; пояснення свідків ОСОБА_2., ОСОБА_3, які пояснили, що були запрошені працівниками поліції 16 січня 2018 року в якості свідків, де в їх присутності водій автомобіля "ВАЗ-2109" ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, хоча він мав ознаки такого сп'яніння; рапортом, долученими до матеріалів справи.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1 визнано вчинення правопорушення вперше, щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особливу суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані сп'яніння, особу ОСОБА_1, те, що до адмінвідповідальності його притягнуто вперше, розкаявся у вчиненому, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м'якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 (трьохста п'ятдесяти двох) гривень 40 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред'явлення постанови до виконання ________________________________