АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/227/18Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/72/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року

12 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2,1987 року червня місяця 03 дня народження, який народився у м. Борзна Чернігівської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №098109 водій ОСОБА_2. 04.01.2018 року о 23.05 год. по вул. Авіаційна біля буд. 2А в м. Кривому Розі керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», реєстраційний номер LRY 4T91 з ознаками наркотичного спяніння ( порушення мови, координації рухів, відсутність реакції очей на світло) та від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України. за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

В обгрунтування прийнятого рішення суд зазначив про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і зазначений висновок суд зробив на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорта інспектора поліції, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також на підставі пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки хоча він і був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції, проте копія постанови йому видана не була, а направлена листом, який ним було отримано лише 29 січня 2018 року у звязку із чим вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин та просить його поновити. Крім того, апелянт просить постанову суду першої інстанції відносно нього скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не містить зазначення від якого саме проходження огляду на стан наркотичного спяніння і у який спосіб від відмовився, тоді як відповідно до письмових пояснень свідків він відмовився від проходження огляду як за допомогою алкотестеру «Драгер» так і у медичному закладі, що не відповідає дійсності. Крім того, матеріали справи не містять його направлення на проходження огляду на стан наркотичного спяніння, а також не містять даних про те, що його було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. Також, в присутності свідків, пояснення яких містяться у справі і на які суд послався як на доказ його провини, він не відмовлявся від проходження огляду, навпаки приїхав з працівниками поліції до медичного закладу, але останні відмовили його від огляду, зазначивши про те, що у разі проходження огляду в медичному закладі він у будь-якому разі буде поставлений на облік і про це буде сповіщено за його місцем роботи. Крім того, апелянт, вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено правила підсудності щодо розгляду справи, яка на його думку повинна була бути розглянута або за місцем його проживання, або за місцем реєстрації його транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити у повному обсязі та пояснив, що 04 січня 2018 року він не перебував у стані ні наркотичного ні алкогольного спяніння. Його автомобіль стояв на узбіччі дороги, не рухався, оскільки на вулиці був дуже сильний туман і він, ОСОБА_2 вирішив його перечекати, оскільки направлявся до м. Києва. Після того, як працівники поліції віддали йому документи він поїхав до м. Києва і вранці 05 січня 2018 року в медичному закладі самостійно пройшов огляд на встановлення стану спяніння, відповідно до висновку якого ознак будь-якого спяніння у нього виявлено не було.

Заслухавши ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, переглянувши запис з нагрудної камери поліцейського інспектора, долученої до матеріалів справи перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної, інстанції приходить до висновків про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 у звязку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю за наступних висновків.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки оскаржувана постанова суду першої інстанції була отримана ОСОБА_2 лише 29.01.2018 року, що підтверджується копією поштового конверту, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ОСОБА_2 з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу суду з огляду на таке.

Так, зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2. 04.01.2018 року о 23.05 год. по вул. Авіаційна біля буд. 2А в м. Кривому Розі керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», реєстраційний номер LRY 4T91 з ознаками наркотичного спяніння ( порушення мови, координації рухів, відсутність реакції очей на світло) та від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України. за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Як на доказ відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на встановлення стану спяніння суд першої інстанції послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 де відповідно до їх пояснень, які є заздалегідь надрукованими, містять однаковий текст, і мають різницю лише в анкетних даних, водій ОСОБА_2 відмовився від огляду на встановлення стану спяніння як за допомогою «Алкотестеру Драгер» так і від проходження огляду у медичному закладі, що не узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та не може бути прийняті судом як належний доказ відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння.

Крім того, слушними слід вважати доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що матеріали справи не містять Акту про його огляд поліцейським інспектором та направлення для проходження відповідного огляду у медичному закладі.

Також відсутній в матеріалах справи і документ про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, який повинен був бути у нього вилучений у разі наявності у поліцейського інспектора підстав вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного спяніння.

Крім того, переглядом запису з нагрудної камери поліцейського інспектора підтверджується пояснення ОСОБА_2. що він не заперечував проти проходження відповідного огляду на встановлення стану спяніння в медичному закладі, погодився проїхати разом із працівниками поліції до відповідної установи, але вже біля самої будівлі медичного закладу працівник поліції відмовив його пройти такий огляд, посилаючись на те, що у будь-якому разі він буде поставлений на облік і про це буде сповіщено за його місцем роботи.

Також зазначеним записом не підтверджується факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на встановлення стану спяніння саме в присутності двох свідків.

Інших доказів того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності свідків матеріали справи не містять, тому доводи апеляційної скарги останнього підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, тобто мають альтернативну підсудність.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції правил підсудності при розгляді справи щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП є безпідставними, оскільки правопорушення вчинене по вул. Авіаційній в м. Кривому Розі, яка відноситься до Центрально-Міського району м. Кривого Рогу і мала розглядатися саме Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, у звязку із чим постанова суду першої інстанції від 17 січня 2018 року підлягає безумовному скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1