АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за те, що він 10 січня 2018 року о 14-10 год. в м. Києві по вул. Славгородська, 54 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, що підтверджено висновком Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 000252, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; у порушення ст. 268 КУпАП розгляд справи відбувся у його відсутність; висновок щодо результатів його медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння є недійсний, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 посилається на те, що про день та час судовому засіданні належним чином повідомлений не був, судове засідання відбулося у його відсутність, про рішення суду першої інстанції дізнався 28 лютого 2018 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації права на оскарження судового рішення у суді апеляційної інстанції, дотримуючись положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд уважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

З огляду на те, що ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції, за наявності клопотання ОСОБА_3 про розгляд у його відсутність, вважаю за можливе розглянути справу у його відсутність, що не буде порушенням його процесуальних прав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом N 475/97-ВР від 17.07.97 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги; дослідивши наявні у адміністративних матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 110148 ОСОБА_3 10 січня 2018 року о 14 год. 00 хв. по вул. Славгородській, 54в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння(зіниці очей погано реагують на світло, блідість шкіри), огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога.

Згідно даних висновку КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000252 від 10.01.2018 ОСОБА_3 перебував у стані наркотичному сп'янінні.

З матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених судом обставин, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Розділом 3 п. 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Наказом виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) департамент охорони здоров'я № 236 від 30.05.2016 «Про затвердження закладу охорони здоров'я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затверджено заклад охорони здоров'я - Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія», якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта на те, що огляд проведено з порушенням положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки до матеріалів справи не долучено направлення на огляд та акт медичного огляду не спростовують висновок КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000252 від 10.01.2018, а відтак і висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначена постанова є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження у суді апеляційної інстанції постанови судді Дарницького районного суду м. Києва 15 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло

Справа № 33/796/1304/2018 Категорія ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Колесник О.М.