Справа № 405/1876/18
Провадження №3/405/466/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Кропивницький 27 березня 2018 року

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Мягкий О.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Кропивницького відділення поліції ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 02.03.2018, о 19 год. 00 хв. знаходячись за спільним місцем проживання зі своєю дружиною ОСОБА_2, за адресою: м. Кропивницький, вул. Чугуївська, буд. 11, висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, хапав її за руки, штовхав, чим вчинив домашнє насильство у сімї, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, при цьому пояснив, що зі своєю дружиною ОСОБА_2 спільно проживають за адресою, яка вказана у протоколі. Сварка між ними була, але сварку спровокувала дружина.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що 02.03.2018, о 19 год. 00 хв. перебуваючи за спільним місцем проживання зі своїм чоловіком ОСОБА_1 за адресою: м. Кропивницький, вул. Чугуївська, буд.11, останній перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння висловлювався на адресу її та їхніх дітей нецензурною лайкою, штовхав та хапав її за руки. Також зазначила, що зазначені вище діяння стосовно неї та дітей правопорушник вчиняє постійно. Насильство з боку ОСОБА_1 психічно травмує її та дітей.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

Фабула частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, відповідно до Закону України «Про попередження насильства у сімї» насильством у сімї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї стовно іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю.

Розглядаючи дану справу, судом досліджуються зібрані інспектором ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області докази:

- письмова заява ОСОБА_2 від 02.03.2018, за змістом яких остання просить притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1, який 02.03.2018 о 19 год. 00 хв. висловлювався щодо неї та дітей нецензурною лайкою, штовхав її, погрожував фізичною розправою. Вказані дії ОСОБА_1 вчиняються систематично (а.с. 2);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.03.2018, за змістом яких остання пояснила, що 02.03.2018 о 19 год. 00 хв. вона викликала працівників поліції, оскільки її чоловік ОСОБА_1 грубою нецензурною лайкою висловлювався її адресу та дітей, при цьому хапав її за руки та штовхав. Вказані дії ОСОБА_1 здійснює щодо неї систематично (а.с. 3);

- рапорт дільничного офіцера поліції Кропивницького ВП ОСОБА_3 за змістом якого, за результатами перевірки звернення ОСОБА_2 від 02.03.2018 №9909, стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ст.173-2 КУпАП (а.с. 5);

- довідка про результати перевірки від 02.03.2018 за заявою ОСОБА_2 про вчинення домашнього насильства (а.с. 6).

Суд відзначає, що визначальним при розгляді справ про адміністративне правопорушення цієї категорії є встановлення та перевірка факту завдання шкоди фізичному або психологічному здоровю потерпілої особи, або можливість такого, внаслідок протиправних дій порушника, який вчиняє домашнє насильство. На шкоду фізичному або психічному здоровю, або можливість її заподіяння, внаслідок дій порушника, має вказати потерпіла особа.

В даному випадку потерпіла ОСОБА_2, як у своїй письмовій заяві та поясненнях так і в судовому засіданні під час розгляду справи в суді вказувала, що внаслідок дій ОСОБА_1, завдана шкода психічному здоров'ю її та дітей. Досліджуючи ці обставини, суд бере до уваги позицію потерпілої та поведінку правопорушника ОСОБА_1 в судовому засіданні, який не заперечував факт вчинення домашнього насильства та обставини вчинення адміністративного правопорушення, поруч з цим вказував на провину потерпілої особи.

За таких обставин, протиправні дії ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства мали місце, що вказує на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоровю потерпілої особи.

Обставини, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Згідно з ст. 326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції.

Стаття 8 ОСОБА_4 України визначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 ОСОБА_4 України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на викладене, негайне виконання постанови про накладення на порушника стягнення у виді адміністративного арешту нівелює ефективність принципу гарантованості процедури апеляційного оскарження судового рішення.

Такого висновку приходжу враховуючи те, що строк підготовки, подачі та розгляду апеляційної скарги на рішення суду може перевищувати строк застосованого стягнення у виді адміністративного арешту і в разі скасування рішення суду, яким накладено стягнення у виді адміністративного арешту, особа вже відбуде призначення покарання і в такому випадку апеляційне оскарження буде неефективним.

За таких обставин, керуючись принципами верховенства права та забезпечення особі права на захист, вважаю за необхідне відступити від вимог ст. 326 КУпАП щодо негайного виконання постанови суду про накладення стягнення у виді адміністративного арешту, надавши порушнику можливість для апеляційного оскарження постанови.

Вразі залишення постанови суду без змін після розгляду апеляційної скарги або набрання постановою законної сили, таку буде направлено у відповідності з вимогами ст. 327 КУпАП до органів Національної поліції для виконання.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.

Керуючись, ст.ст. 33, 40-1, 173-2 ч.1, 283-284, 287, 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк пять діб.

Строк відбування адміністративного стягнення рахувати з часу затримання ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - Судовий збір, адміністративне правопорушення (ОСОБА_1М.).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5