Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю представника органу доходів і зборів КептенеД.А., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки Китаю, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року провадження у справі про порушення митних правил, передбачене ст.473 МК України, щодо ОСОБА_5 закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Цією ж постановою вилучені та передані на відповідальне зберігання на склад Київської міської митниці ДФС України згідно протоколу про порушення митних правил № 0550/10000/17 від 21.06.2017 безпосередні предмети правопорушення - тютюнові вироби "Parlament Blue" у кількості 500 пачок по 20 стіків у кожній, вартістю 17 500 гривень повернуто ОСОБА_5.

Як встановив суд, ОСОБА_5 вчинила порушення митних правил, за наступних обставин.

21.05.2017 року в зоні митного контролю відділу митного оформлення міжнародних поштових відправлень (Укрпошта) пункту контролю на станції "Київ-Пасажирський" м/п "Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС, на території цеху № 2 ДОПП ПАТ "Укрпошта" за адресою: м. Київ, вул. Г. Кирпи, 2, до митного огляду було подано міжнародне поштове відправлення, яке переміщувалось з України до Китаю за міжнародною поштовою митною декларацією CN 23 № CP 042515086UA.

______________________________________________________________________

Справа № 33/796/1170/2018 Постанова винесена суддею Усатовою І.А.

Категорія: ст.473 МК

Згідно з даними у митній декларації CN 23 № CP 042515086UA та на оболонці посилки відправником посилки є ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_1, одержувачем - ОСОБА_6, повна адреса (зазначена китайською мовою в декларації), АДРЕСА_2.

В митній декларації, яка є підставою для переміщення товарів через митний кордон України, в графах "Докладний опис вкладення" / "Кількість" / "Вартість" відправником міжнародного поштового відправлення ОСОБА_5 зазначено gutiur / 35 / 17,5 $ без можливості перекладу на українську мову. ОСОБА_5 своїм підписом завірила інформацію, зазначену в митній декларації.

Під час здійснення митного огляду міжнародного поштового відправлення встановлено, що в ньому знаходяться не зазначені в митній декларації тютюнові вироби "Parlament Blue" у кількості 500 пачок (50 блоків).

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів № UA100180/2017/000456/1 від 09.06.2017 вартість одного блоку тютюнових виробів "Parlament Blue" становить 350 гривень.

ОскількиОСОБА_5 як відправник міжнародного поштового відправлення відповідно до вимог Всесвітньої поштової конвенції (Доха, 2012) щодо обов'язкового декларування товарів, які містяться у відправленнях, не заявила відомості про найменування товару, який переміщується, - тютюнові вироби, з огляду на положення п.3 ч.1 ст.196, п.2 ч.1 ст.235 МК України, згідно з якими заборонено переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, відправлених з порушенням митних правил, суддя дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст.473 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який є представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу правопорушення. Також представник порушує питання про повернення вилучених згідно з протоколом товарів.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що стаття 473 МК України містить два окремих склади порушення митних правил: пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, і пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актам Всесвітнього поштового союзу. Між тим, суд першої інстанції, розглядаючи дії ОСОБА_5 як відправника міжнародного поштового відправлення, дав їм оцінку як діям відправника міжнародного експрес-відправлення, тобто неправильно застосував норму матеріального права. Оскільки орган доходів і зборів вбачав порушення митних правил у її діях як відправника міжнародного поштового відправлення, то суд повинен був розглядати та встановлювати наявність чи відсутність складу саме цього правопорушення.

Також звертає увагу, що недекларування товару утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і що Всесвітня поштова конвенція (Доха, 2012) на час складання протоколу про порушення митних правил не діяла, оскільки набрала чинності лише 22.10.2017 року відповідно до Указу Президента України № 316/2017 від 10.10.2017 року, і вона не містить вимог щодо обов'язкового декларування товарів. До того ж, у постанові суд послався на неіснуючі норми вказаної конвенції. Водночас, Митний кодекс України, на норми якого містяться посилання в протоколі та постанові судді, не є складовою актів Всесвітнього поштового союзу, і, приймаючи постанову, суд керувався не нормами матеріального права, а інформацією з сайту ПАТ "Укрпошта".

Стверджує ОСОБА_4 і про порушення норм процесуального права, що виразилося у складанні органом доходів і зборів протоколу про порушення митних правил, який не відповідає формі, затвердженій наказом Міністерства фінансів України № 652 від 31.05.2012 року, оскільки не містить даних про складання протоколу у присутності чи відсутності особи, яка притягується до відповідальності, чи встановлювалась особа правопорушника і на підставі якого документу. Так, згідно з протоколом правопорушення вчинила ОСОБА_5, незважаючи на наявність в матеріалах справи копії посвідки ОСОБА_5 та копії нотаріального доручення на представництво її інтересів. З протоколу вилучена графа стосовно відомостей про переклад протоколу на мову, яку розуміє його довірителька, чим порушено її права, передбачені ст.ст.492, 498 МК України, зокрема, давати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу. Також у протоколі всупереч вимогам п.7 ч.2, ч.4, ч.9 ст.494 МК України відсутні відомості про те, що, крім товару, були вилучені документи (міжнародна поштова митна декларація CN 23 № CP 042515086UA) і додано власноруч викладені правопорушником пояснення, походження яких викликає питання, оскільки ОСОБА_5 не володіє українською мовою, і відомості про залучення перекладача в матеріалах справи відсутні. Відсутній у справі і протокол про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів про вилучення у структурного підрозділу ПАТ "Укрпошта" товару та міжнародної поштової митної декларації, хоча згідно з п.4 ч.2, ч.3 ст.508, ч.ч.1, 2, 4 ст.511 МК України у справі про порушення митних правил, передбачене ст.473 МК України, тимчасове вилучення товарів є обов'язковою процесуальною дією.

На вказані порушення, як зазначено в апеляційній скарзі, суддя місцевого суду уваги не звернув, проігнорувавши процесуальні вимоги стосовно порядку отримання доказів під час провадження у справи про порушення митних правил, їх дослідження та оцінки.

Крім того, представник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, пропуск якого обґрунтовує тим, що всупереч вимогам ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів після закінчення розгляду справи ні вручена, ні надіслана не була. Лише 13.02.2018 року представником ОСОБА_5 було отримано копію оскарженої постанови, що підтверджується відміткою у справі, і наступного дня рішення було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Оскільки реалізація права на оскарження потребує обізнаності зі змістом рішення, строк оскарження було пропущено з поважних причин.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не з'явилася. Оскільки апеляційним судом вживалися передбачені законом заходи для своєчасного сповіщення ОСОБА_5 про місце і час розгляду справи за вказаною нею та представником адресою, вважаю можливим розглянути справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_4, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, пояснення представника органу доходів і зборів - Київської міської митниці ДФС Кептене Д.А., який заперечував проти задоволення клопотання та апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_4 23.02.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Копія оскарженого судового рішення ОСОБА_5 або представнику не направлялася і ОСОБА_4 отримав її лише 13.02.2018 року. Оскільки подання обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом постанови, вважаю, що строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.486, 489, 495 МК України всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.527 МК України. Висновки про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованими і підтверджуються наявними в справі доказами.

Доказами вчинення ОСОБА_5 правопорушення є дані, зафіксовані в: протоколі про порушення митних правил, складеному уповноваженою особою; копіях митної декларації CN 23 № CP 042515086UA та оболонки посилки, згідно з якими товаром, який пересилається через митний кордон України до Китаю у міжнародному поштовому відправленні, зазначено gutiur (без можливості перекладу на українську мову) в кількості 35 вартістю 17,5 $; копіями акту про проведення огляду товарів, рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100180/2017/000456/1 від 09.06.2017 року, згідно з якими вкладенням міжнародного поштового відправлення є тютюнові вироби "Parlament Blue" в кількості 50 блоків по 10 пачок (500 пачок) загальною вартістю 17 500 гривень; письмових поясненнях ОСОБА_5, яка не заперечувала, що у міжнародному поштовому відправленні були цигарки, але в митній декларації про це не зазначила, так як не володіє українською та російською мовами, і вважала, що вкладенням є стікери для електронного пристрою, які не містять тютюну, і їх назва не перекладається.

Посилання в апеляційній скарзі на допущені митним органом процесуальні порушення, оскільки протокол про порушення митних правил не містить всіх даних цього документа, форма якого затверджена наказом Міністерства фінансів України № 652 від 31.05.2012 року, і до нього не долучено протокол про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів в справі про порушення митних правил, форма якого затверджена цим же наказом, є непереконливими з огляду на відповідність протоколу вимогам ст.494 МК України, яка має вищу юридичну силу порівняно з наказом. Про вилучення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил зазначено у протоколі про порушення митних правил, що відповідає вимогам ст.511 МК України. І відсутність у протоколі відомостей про вилучення міжнародної поштової митної декларації, копія якої міститься в матеріалах справи, не тягне за собою визнання його недопустимим доказом.

Що ж стосується написання у протоколі, а надалі і в постанові анкетних даних особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, як ОСОБА_5, то це логічно пояснюється тим, що саме такі дані були зазначені нею особисто в митній декларації.

Оскільки протокол про порушення митних правил складено за відсутності ОСОБА_5, перекладач не залучався. І положеннями ст.ст.492, 498 МК України передбачено право особи, яка бере участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіє або недостатньо володіє державною мовою, робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача. Необхідність перекладу процесуальних документів на рідну мову такої особи цими нормами не передбачена.

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_5, які наявні в матеріалах, то жодних сумнівів у тому, що вона написала їх власноручно, немає. Також слід зауважити, що ОСОБА_5 з 2012 року проживає на території України, на користь чого свідчать дані у тимчасовій посвідці на проживання, а тому відсутні підстави вважати, що вона не могла дати пояснення стосовно поштового відправлення та його вкладення.

За диспозицією ст.473 МК України адміністративна відповідальність настає у разі пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу.

Згідно з ч.2 ст.235 МК України забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв'язку.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суддя у постанові виклав висновки про наявність у діях ОСОБА_5 складу порушення митних правил, які не узгоджуються з диспозицією ст.473 МК України, слід визнати слушними. Водночас, суддя, фактично, погодився і з висновками митного органу про те, що ОСОБА_5 вчинила дії, які виразилися у пересиланні у міжнародному поштовому відправленні товарів, заборонених до такого пересилання, пославшись на акт Всесвітнього поштового союзу, що повністю відповідає диспозиції вказаної раніше норми.

Згідно з ст.236 МК України декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв'язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою. При цьому товари, які не є об'єктом оподаткування митними платежами, а також кореспонденція, поштові листи та листівки, література для сліпих, друковані матеріали, міжнародні експрес-відправлення документального характеру декларуються в усній формі на підставі товаросупровідних документів. Інші товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Митне оформлення товарів, як це передбачено ч.8 ст.257 МК України, здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вноситься, у тому числі, найменування.

Відповідно до положень п.1.1 п.1 ст.15 Всесвітньої поштової конвенції (Женева, 2008), які є ідентичними положенням Всесвітньої поштової конвенції (Доха, 2012), відправлення, які пересилаються для сприяння акту шахрайства чи з наміром ухилитись від повної сплати належних сум, не допускаються.

Пунктом 2.1.4 цієї ж Конвенції заборонено для всіх категорій відправлень інших предметів, увезення чи обіг яких заборонено в країні призначення.

Відповідно до розміщеної на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта" інформації заборонено до пересилання у поштових відправленнях до Китаю тютюн та промислові замінники тютюну.

Щодо доводів представника про те, що суд послався на неіснуючі норми Всесвітньої поштової конвенції (Доха, 2012), яка не діяла на момент складання протоколу, слід зауважити, що положення п.п.1.1, 2.1.4 ст.15, на які містяться посилання у постанові, є нормами Всесвітньої поштової конвенції (Женева, 2008), чинної на час вчинення порушення митних правил.

Оскільки ОСОБА_5 як відправник міжнародного поштового відправлення порушила вказані раніше вимоги акту Всесвітнього поштового союзу при пересиланні у міжнародному поштовому відправленні до Китаю тютюнових виробів, висновки суду першої інстанції про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.473 КУпАП, є вірними, і, враховуючи, що на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.467 МК України, суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП правильно закрив провадження в справі і вирішив питання про повернення вилучених товарів.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_4 строк оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року, якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачене ст.473 МК України, щодо ОСОБА_5 закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн