Справа № 755/3628/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Ластовка Н.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, відносно якої складено адміністративний матеріал) 20 лютого 2018 року, о 17 годині 20 хвилин, в м. Києві по дорозі з вул. Новоросійської до оз. Лісового, керуючи ТЗ «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції, здійснила зіткнення з ТЗ «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2, що рухався назустріч, що призвело до пошкодження цих ТЗ, чим порушила п.12.1, 13.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, у зв'язку з відсутністю з її боку порушень ПДР України, та пояснила, що 20 лютого 2018 року, о 17 годині 20 хвилин, м. Києві по лісовій дорозі з вул. Новоросійської до оз. Лісового, рухалась на своєму ТЗ «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1, зі швидкістю 20 км/год в напрямку до м. Бровари. Побачивши ТЗ «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що рухався їй назустріч з гірки зі значно більшою швидкістю, та намагаючись уникнути зіткнення, почала максимально звертати праворуч на узбіччя, однк ТЗ під керуванням ОСОБА_2А, рухався прямо на неї, внаслідок чого і сталась ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_2свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, у зв'язку з відсутністю з його боку порушень ПДР України, та пояснив, що починаючи з'їзд з гірки від зупинив свій ТЗ і ОСОБА_1 зупинила свій ТЗ біля підніжжя гірки. Дії ОСОБА_1 щодо зупинки ТЗ він сприйняв як надання йому переваги в русі, після чого продовжив рух зі швидкістю не більше 20 км/год, однак ОСОБА_1 теж продовжила рух. Розуміючи невідворотність ДТП, він почав якомога сильніше викручувати руль вправо, однак даний маневр виявився безрезультатним, оскільки він їхав з гірки по колії, вкритій льодом.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пункотом 13.1 ПДР України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За змістом п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Якщо зустрічний роз'їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу. На ділянках доріг, позначених знаками 1.6 «Крутий підйом» та 1.7 «Крутий спуск» за наявності перешкоди дати дорогу повинен водій транспортного засобу, що рухається на спуск, як це визначено п.13.4 ПДР України.

Пунктом 28.1 ПДР України визначено, що на гірських дорогах і крутих спусках, де зустрічний роз'їзд утруднено, водій транспортного засобу, що рухається на спуск, повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються вгору.

Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, як це визначено п. 12.3 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин події, що сталися під час руху, які не викликають сумніву у суду щодо їх достовірності, зокрема і щодо швидкості руху її транспортного засобу.

З пояснень сторін вбачається, що обоє водіїв рухались по вузькій слизькій дорозі з утрудненим роз'їздом, що в напрямку руху водій ТЗ «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_1ОСОБА_1 йшла на підйом.

Водій ТЗ «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2, рухаючись на спуск, не врахував дорожньої обстановки, швидкості руху свого автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного інтервалу при зустрічному роз'їзді.

Крім того, ОСОБА_2, рухаючись зі швидкістю 15-20 км/год, був спроможний виявити небезпеку для руху, що виникла, однак не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Дані обставини підтверджуються також відеозаписом з реєстратора, який за участю сторін було оглянуто в судовому засіданні та приєднано до матеріалів справи. Зазначений доказ суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належним та допустимим.

Усі інші докази, зокрема пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 на переконання суду у своїй сукупності не є переконливими, та не містять чітких і узгоджених між собою висновків, які б дали змогу прийти до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1

За таких обставин суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою факту доведеності вини особи.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються зі схемою місця ДТП, яка сталась 20 лютого 18 року щ 17 год. 20 хв. на дорозі з вул. Новоросійської до оз. Лісового.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували про порушення ПДР особою, відносно якої складено адміністративний матеріал, здобуто не було та суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, відносно якої складено адміністративний матеріал,відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, відносно якої складено адміністративний матеріал, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я :