Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/140/18 Головуючий у 1-й інстанції Дацюк О.І.
Єдиний унікальний №336/7485/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1, за участі ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2018 року, якою

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Мікояна)АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, в якому зазначено, що 06.12.2017 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_2 на вул. І. Сікорського біля буд. №32 у м.Запоріжжя, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на стовп, а потім на паркан домоволодіння №382 по вул. І. Сікорського у м.Запоріжжя. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 та паркан домоволодіння.

Суддя на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та застосувати до нього покарання за вказаною нормою, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, учасником якої був ОСОБА_2 йому заподіяна майнова шкода.

Заслухавши потерпілого та його представника, які повністю підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; ОСОБА_2, який заперечив проти апеляційної скарги та просив постанову залишити без змін; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Проте суд під час розгляду даної справи зазначених вимог закону не дотримався.

Так, з матеріалів справи вбачається, що закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що пошкодження дорожнього покриття не було відмічено попереджувальними знаками, а тому підстави вважати, що ОСОБА_2 порушив п.2.3. «б» ПДР, відсутні.

Проте апеляційний суд не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до п.2.3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Та обставина, що пошкодження дорожнього покриття не було відмічено попереджувальними знаками, не звільняло ОСОБА_2 від обовязку бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Відтак висновок суду про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 порушив п.2.3. «б» ПДР апеляційний суд вважає безпідставними.

Крім того, закриваючи провадження у справі, суд також послався на те, що маневр зі зміни напрямку руху був вжитий ОСОБА_2 з метою уникнення прямого потрапляння автомобіля до ями, а тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 діяв в стані крайньої необхідності.

Між тим, відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до п.12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.12.2. ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Відповідно до п.12.3. ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

З огляду на зазначені вимоги Правил дорожнього руху апеляційний суд не вбачає обставин, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_2 діяв в стані крайньої необхідності. Адже з матеріалів справи вбачається, що події, які є предметом розгляду у даній справі, мали місце у темну пору доби, отже ОСОБА_2 на виконання зазначених вище Правил дорожнього руху мав обрати швидкість руху, яка б дала йому змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, а отже і своєчасно виявити перешкоду (пошкодження дорожнього покриття) та вжити заходів до зупинки транспортного засобу.

Зважаючи на зазначені обставини, рішення суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

При накладенні адміністративного стягнення апеляційний суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2018 року, якою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає і підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя О.С. Гончар