ПОСТАНОВА

Іменем України

14.03.2018 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з з Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, який народився 13.12.1980 року, (ІПН НОМЕР_1), громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрованого за адресою: : Запорізька область, Василівський район, с. Скельки, пров. Затишний, буд. 6,

за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 березня 2018 року, о 10:30 години, в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, по вул. Центральна, біля відділення ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 здійснював продаж свіжого мяса «свинина» у невстановленому місці.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Суддя, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, доведена у повному обсязі та підтверджується окрім його повного визнання своєї вини, його пояснень, матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на

громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, а також докази в їх сукупності, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин адміністративної справи, керуючись законом, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується, крім його пояснень, матеріалами справи.

Крім того, суддя вважає, що зібрані у даній справі та досліджені в судовому засіданні докази являються допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти, не має, як не має й підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 та для закриття провадження у справі.

Суддя кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,кваліфікуючими ознаками якого є: торгівля в містах з рук на вулиці, в невстановленому місці.

Але, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та приймаючи до уваги обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, відповідно до ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 160, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення - провадженням закрити відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_2