АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/6991/17 Головуючий 1 інстанції: Шарко О.П.
Провадження № 33/790/186/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, допитавши свідка ОСОБА_4, переглянувши представлені відеоматеріали, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 01 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, із стягненням судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суть його апеляційної скарги з процесуально-правової точки зору, стосовно оскаржуваної постанови, зводиться до наступного.

Апелянт вказує, що вважає рішення районного суду необґрунтованим, оскільки при його винесенні суд не врахував істотні порушення при складанні протоколу та при оформленні результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що районним судом не в повній мірі досліджено обставини справи, оскільки не було викликано та допитано осіб, які зазначені як свідки у протоколі.

Заслухавши доводи правопорушника ОСОБА_2, який просив про задоволення апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та представлені відеоматеріали, перевіривши доводи скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_2, 25 жовтня 2017 року, приблизно о 03 год. 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Ріпкинській, 3 у м.Чернігові, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку лікарем-наркологом КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер".

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена зібраними у справі і дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 25 10 2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 25 10 2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, рапортом інспектора патрульної поліції та відеозаписом з нагрудних камер співробітників поліції (а.с.6-12).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

В судовому засіданні апеляційного суду правопорушник пояснив, що 24 10 2017 року він, разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_4, приїхали на вищевказаному автомобілі в м. Чернігів до буд.№3 по вул. Репкінській, де проживає їхня родичка. Зазначив, що за кермом, коли вже під'їжджали до будинку, був він а мати знаходилася на пасажирському сидінні. Через незначний час, вже після того як він припаркував автомобіль, частково вивантажив речі з багажника та сів на місце водія, аби забрати з автомобіля навігатор, до них підійшли троє невідомих осіб у формі працівників поліції та, не представившись, почали вимагати документи, не пояснивши причини, а потім почали звинувачувати ОСОБА_2 в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. На вимогу працівників поліції ОСОБА_2 надав документи та пояснив, що алкогольних напоїв не вживав, має стомлений вигляд, оскільки близько 10 год. знаходився в дорозі, після чого, як зазначив апелянт, жінка в формі співробітника поліції почала на нього кричати та погрожувати, а потім чоловіки в формі співробітників поліції почали наносити йому та його матері тілесні ушкодження в різні частини тіла.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що хоч і не вживав алкогольних напоїв, не був проти пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місті, за умови, що цей огляд буде проводитися у встановленому законом порядку, однак, співробітники поліції, не зважаючи на це, силоміць затягли його до патрульного автомобіля та повезли у невідомий заклад, в якому невідомий чоловік, нібито лікар, склав висновок про те, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння навіть не відібравши біологічні зразки для проведення медичного дослідження.

Захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав доводи апелянта та зазначив, що у співробітників поліції не було жодних законних причин зупинки вказаного транспортного засобу.

З метою перевірки вищезазначених тверджень ОСОБА_2 апеляційним судом було допитано у якості свідка ОСОБА_4, матір правопорушника, яка намагалася підтвердити доводи ОСОБА_2, зазначені у апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 пояснила, що до буд.АДРЕСА_1 за кермом вказаного автомобіля, під'їжджала та паркувалася вона, оскільки вона краще орієнтується в тій місцевості, а син сидів на пасажирському сидінні. Вказує, що алкоголю вона та її син не вживали. Коли вони заїхали у двір, до їхнього автомобіля підійшли невідомі люди у формі співробітників поліції, не представившись почали вимагати документи та пред'являти претензії, що з салону автомобіля чути запах алкоголю. Потім вказані особи, як зазначила ОСОБА_4 почали ображати її та її сина, нецензурно висловлюватися та застосовували фізичну силу до неї та її сина, після чого силоміць заштовхали ОСОБА_2 до патрульного автомобіля та повезли в невідомому напрямку. ОСОБА_4, злякавшись, пішла до квартири своєї родички та почала телефонувати до поліції, намагаючись запобігти незаконним діям невідомих людей у формі співробітників поліції.

Пояснення ОСОБА_4 суд не може взяти до уваги, оскільки її показання не співпадають з показаннями самого правопорушника, тому у суду виникають сумніви щодо достовірності та об'єктивності показань вказаного свідка.

З метою об'єктивного розгляду даної справи, у судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що на твердження співробітників поліції, що з салону автомобіля чути різкий запах алкоголю, ОСОБА_2 вказує, що його мати - ОСОБА_4 вживала алкогольні напої. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 ігнорував вимоги співробітників поліції надати документи для огляду.

Крім того, на даному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду у медичному закладі, вимагаючи, щоб його доставили до місця зупинки транспортного засобу та проводили огляд на місці при свідках, що на думку суду було спробою взагалі уникнути огляду на стан сп'яніння з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, пояснення правопорушника та свідка не співпадають з фактичними обставинами справи, які були зафіксовані нагрудною камерою співробітників поліції, в результаті вказані особи намагаються ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності ОСОБА_2 за скоєне адміністративне правопорушення.

Крім того, з метою перевірки законності проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі та перевірки наявності повноважень у особи, яка проводила огляд, оскільки у правопорушника та його захисника були сумніви щодо законності проведення такого огляду, апеляційним судом було витребувано та досліджено документи, оформлені під час проведення огляду водія ОСОБА_2 у КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер». Уповноважені особи даної установи підтвердили, що огляд проводився у встановленому законом порядку з дотриманням інструкції, компетентною особою, а саме лікарем-наркологом вищої категорії кабінету з проведення медичних оглядів на стан сп'яніння КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер».

Враховуючи відомості, надані КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», вина ОСОБА_2, окрім вищенаведених доказів, підтвердилася ще й актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, в якому детально описані ознаки алкогольного сп'яніння, наявні у ОСОБА_2 на той момент.

Доводи апелянта про те, що районним судом не в повній мірі досліджені обставини справи, оскільки не було допитано в судовому засіданні свідків, зазначених у протоколі, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи містяться письмові пояснення, засвідчені їх особистими підписами (а.с.9, 10).

Враховуючи дані обставини, районний суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 01 2018 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило