АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6184/17Суддя 1 інстанції Борисова Н. А.
Номер провадження 33/774/64/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 22.10.2017 р. о 15:00 год. в м.Нікополь по вул. Миронова, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Водій від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 19 січня 2018 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що при складанні протоколу працівниками поліції була порушена Інструкція МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року та ст. 266 КУпАП, так як вони відмовили ОСОБА_2 у направлені його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2, його захисник не з'явилися, будучи повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Окрім того, ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі просить розглядати дану справу без його участі.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов'язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення

Оцінюючи докази, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтував своє рішенні доказами щодо винності ОСОБА_2, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, а саме: поясненнями ОСОБА_2, які він надав суду першої інстанції, що він керував автомобілем в нормальному стані та їхав по вул. Миронова, так як, йому треба було до майданчику СШ №7, де він повинен був зустрітися з ОСОБА_3 Він зупинився на перехресті з пр.. Трубників і опинився в сліпій зоні, так як, оглядовість обмежена через великі дерева. Пропустив два автомобілі, які рухались по головній дорозі. Потерпілий їхав по пр. Трубників та несподівано для нього в'їхав в його автомобіль. При цьому не заперечував, що зранку випив 1 л пива, та в трубочку сам запропонував продути, так як, був переконаний, що вона нічого не виявить, бо запаху від нього не було, а поведінка була адекватною. До того ж протягом дня він випив кефір з булочкою та вважає, що саме кефір дав позитивну пробу при проходженні алкотесту. В направлені до медичного закладу йому відмовили, хоча він наполягав, тому вину свою не визнає.

Пояснення свідка ОСОБА_4, які він надавав в суді першої інстанції, який є потерпілим за протоколом стосовно ОСОБА_2 щодо вчинення останнім ДТП, пояснив, що 22.10.2017 р. сталося ДТП за участю його автомобіля та автомобіля ОСОБА_2 У зв'язку з чим, їм обом, як учасникам ДТП було запропоновано пройти тест за допомогою пристрою Alcotest 6810 на місці для визначення стану алкогольного сп'яніння. При цьому від проходження медичного огляду у лікарні обидва відмовились.

Поясненнями свідкаОСОБА_3, які він надав в суді першої інстанції, який є приятелем ОСОБА_2, підтвердив, що алкотест ОСОБА_2 проходив на місці ДТП і він виявився позитивним. Лише потім він почав наполягати на повному медичному освідуванні, яке самостійно не пройшов

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 452435 від 22 жовтня 2017 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Доводи ОСОБА_2 щодо порушення працівниками поліції Інструкції МВС та МОЗ № 1452/735, так як вони відмовили ОСОБА_2 у направлені його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 добровільно пройшов огляд на стан сп'яніння у присутності двох свідків, від проходження огляду за допомогою газоаналізатору на місці події не відмовлявся, тестом №551 на алкоголь від 22.10.2017 р., який був проведений за допомогою Alcotest 6810, відповідно до якого результат тесту ОСОБА_2 на алкоголь позитивний та становить 0,78 % промиль (а.с.2). Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18.10.2017р. Alcotest 6810 відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 та дійсне свідоцтво до 18.10.2018 р.(а.с.3). ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пройшли медичний огляд за допомогою Драгер ( №6810), при цьому у ОСОБА_2 проба на алкоголь була позитивна 0,78 %, а у ОСОБА_4 негативна, будь-яких зауважень ОСОБА_2 щодо сертифікації прибору не заявляв, документів щодо сертифікації для огляду не вимагав, оскільки такі надаються на його вимогу, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, результати огляду не оскаржував, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушень працівниками поліції Інструкції МВС та МОЗ № 1452/735 не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в апеляційному суді не встановлено, що суддею при розгляді справи були допущені порушення вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року, якою визнано винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун