Справа № 493/2423/18
Провадження № 3/493/772/18
14 листопада 2018 року м. Балта, Одеська область
Суддя Балтського районного суду Одеської області Бодашко Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Балтського РВ ДВС ГТУЮ у Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
-за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а :
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, у судовому засіданні не визнав себе винним і повідомив, що в 2012 році він дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно своєї дитини, так як колишня дружина просила, щоб дитині дали прізвище її другого чоловіка, при цьому навіть в суді, та повідомила, що від аліментів вона відмовляється і він в подальшому не буде їх платити, якщо дасть згоду це, що він і зробив, тому з того часу він аліменти не платить. Про те, що аліменти потрібно платити, він не знав, його ніхто за весь цей час, тобто за шість років, не попереджав, не викликав, якщо б він про це знав, то платив би їх щомісяця.
Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 183-1 КУпАП, виходячи з наступного.
Статтею 183-1КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які помякшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1КУпАП запроваджена п.5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року № 2234-VIII.
З урахуванням п.1 розділу ІІ Прикінцеві положення вказаного Закону та дати його опублікування ст.183-1КУпАП вступила в дію 06.02.2018 року.
Оскільки правопорушення, передбачене ст.183-1КУпАП, за своїм характером є триваючим та встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, то дана норма в силу ст.58 Конституції України та ст.8 КУпАП не має зворотної дії в часі.
У звязку з цим, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП, тобто до 06.02.2018 року, не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.
Проте, в наданому протоколі вказана загальна сума заборгованості по аліментам у ОСОБА_1, тоді як повинна бути конкретно зазначена сума заборгованості, яка утворилася за період з 06.02.2018 року, а не загальна, або повинна бути вказана загальна сума заборгованості, але в тому числі і з 06.02.2018 року.
В матеріалах цієї справи відсутні також відомості про те, що ОСОБА_1 попереджався державним виконавцем про необхідність сплати заборгованості а ні в 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роках, і є тільки акт за вересень 2018 року, що дає підстави вірити ОСОБА_1 в тому, що він не знав про заборгованість, так як повірив колишній дружині про те, що аліменти платити не потрібно і що вона допомогу на дитину отримує від держави.
Таким чином, враховуючи вище викладене, суддя дійшла до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, в звязку з чим провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адмінсправи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8,40-1,221,247,251,252,279,280,284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И ЛА:
ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності.
Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СУД Д Я