А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.02.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 громадянин України, українець, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно постанови, 08 травня 2017 року о 04-ій годині 45 хвилин по вул. Гагаріна - Краснодонців у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hummer H3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів огляду з метою встановлення ознак сп'яніння № 154, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що оскаржувана постанова, у порушення вимог передбачених ст. 283 КУпАП, не містить ім'я та по батькові посадової особи, яка її винесла, та опису обставин, встановлених судом під час розгляду справи, а констатовано лише диспозицію ст. 130 КУпАП без встановлення конкретних обставин справи, і при цьому, у постанові відсутні й посилання на те, які саме обставини справи суд бере до уваги, а які відкидає. Крім того, вказує на те, що твердження суду про те, що він (ОСОБА_1.), будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, є помилковим, оскільки з 14.06.2017 по 30.06.2017 він перебував на стаціонарному лікуванні в Закарпатському обласному клінічному кардіологічному диспансері, що підтверджується копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 2969, а повідомлень про час та місце розгляду справи не отримував, оскільки не проживає за адресою, на яку такі надсилались. Також посилається на те, що при складанні протоколу працівники поліції не роз'яснили йому права. Тому, на думку апелянта, розгляд справи у його відсутності є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про гарантування кожному права на справедливий і публічний розгляд справи та, відповідно, і його прав, що у свою чергу тягне скасування постанови із закриттям провадження в справі за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Разом із тим, вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропустив із поважних причин, оскільки про долю складеного щодо нього протоколу не цікавився, так як посвідчення водія в нього не вилучалось, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 14.01.2018, знайшовши таку, будучи в гостях у своїх батьків, які є особами похилого віку. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що повідомлення про час та місце розгляду справи двічі надсилались ОСОБА_1 на адреси, зазначені ним в апеляційній скарзі, однак, на розгляд справи ОСОБА_1 повторно не з'явився. Крім того, при прийнятті рішення про можливість розгляду справи щодо ОСОБА_1 без участі останнього, апеляційний суд враховує й те, що від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходили дані про поважність причин його неявки, а також заяви про відкладення розгляду справи на інший термін; що відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд судового рішення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів із дня надходження справи до суду; що справа щодо ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 24.01.2018; що із часу адміністративного правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1, пройшло більше дев'яти місяців.

Так, з оскаржуваної постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що копія постанови була вручена або надіслана ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк. З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови від 15.06.2017 була направлена ОСОБА_1 за місцем його реєстрації 26.06.2017, що підтверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом(а. с. 16). Разом із тим, у матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії постанови.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, тому, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на які посилається ОСОБА_1, зокрема, про те, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 14.01.2018, знайшовши таку, будучи в гостях своїх батьків, які є особами похилого віку, - визнаються поважними, у зв'язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, і строк поновлюється.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 215141, 08 травня 2017 року о 04-ій годині 45 хвилин по вул. Гагаріна - Краснодонців у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hummer H3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, який підтверджується висновком щодо результатів огляду з метою встановлення ознак сп'яніння № 154, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, що тягне настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов'язки йому роз'яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи. Крім того, із протоколу вбачається, що по суті правопорушення ОСОБА_1 будь-яких пояснень не надавав (а. с. 1).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 154 від 08.05.2017, складеного черговим лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру вбачається, що направлений інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 08.05.2017 о 04 год. 40 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. З даного висновку також убачається, що своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що з результатами огляду ознайомлений (а. с. 3).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 714721 вбачається, що 08.05.2017 о 04-й годині 45 хвилин, по вул. Гагаріна - Краснодонців у м. Ужгород, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Hummer H3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, та повертаючи ліворуч, не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив вимоги передбачені п. п. 9.3 «б» ПДР, а також не мав посвідчення водія, чим порушив вимоги передбачені п. п. 2.1 «в» ПДР, у зв'язку з чим, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням на підставі ч. 2 ст. 36 цього ж Кодексу адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а. с. 4).

Із наявного в матеріалах справи зобов'язання ОСОБА_1 від 08.05.2017 вбачається, що ОСОБА_1 зобов'язався залишити автомобіль марки «Hummer H3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, за місцем зупинки, без порушення ПДР (а. с. 5).

З рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 вбачається, що 08.05.2017 інспектором винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо гр. ОСОБА_1, в яких помилково зазначено не вірний час вчинення адміністративного правопорушення, оскільки часом вчинення такого є 04 год. 15 хв. (а. с. 6).

З дослідженого відеозапису, що міститься на наявному в матеріалах справи диску, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hummer H3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, і внаслідок проходження в ЗОНД тесту на виявлення стану алкогольного сп'яніння в нього було виявлено 1,47 %.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 була упереджена при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в неї були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ЗОНД, який проводи огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння та склав висновок про його перебування у стані алкогольного сп'яніння, були підстави для фальсифікації висновку щодо ОСОБА_1 та його обмови в перебуванні в стані алкогольного сп'яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_2 та лікаря ЗОНД у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, підписання ним протоколу та інших документів, що містяться у справі, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар при виконанні своїх функціональних обов'язків діяли у межах наданих їм повноважень.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова, у порушення ст. 283 КУпАП, не містить ім'я та по батькові посадової особи, яка її винесла, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про незаконність висновку судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, і не свідчать про порушення суддею вимог ст. 283 КУпАП при винесенні постанови. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що в оскаржуваній постанові зазначено прізвище та ініціали судді, яка прийняла рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, встановлених судом під час розгляду справи, а в ній констатовано лише диспозицію ст. 130 КУпАП без встановлення конкретних обставин справи, і при цьому, у постанові відсутні й посилання на те, які саме обставини справи суд бере до уваги, а які відкидає, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, і спростовуються змістом оскаржуваної постанови. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що в постанові зазначено встановлені суддею обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення, а також наведено докази, які містяться в матеріалах справи, і на підставі яких суддя прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду про те, що він (ОСОБА_1), будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, є помилковим, оскільки з 14.06.2017 по 30.06.2017 він перебував на стаціонарному лікуванні в Закарпатському обласному клінічному кардіологічному диспансері, що підтверджується копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 2969, а повідомлень про час та місце розгляду справи не отримував, оскільки не проживає за адресою, на яку такі надсилались, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, визнає такими, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і не являються підставами для скасування судового рішення. При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд враховує й те, що повідомлення про час та місце розгляду справи судом надсилались ОСОБА_1 на адресу, яка зазначена в складеному щодо нього протоколі, і ним підтверджена, про що свідчить його підпис у протоколі; що зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз'яснено, що розгляд справи відбудеться в Ужгородському міськрайонному суді, а відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом відхиляються й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що при складанні протоколу працівники поліції не роз'яснили йому права, оскільки такі спростовуються наявним у протоколі підписом ОСОБА_1, яким останній підтвердив, що права та обов'язки йому було роз'яснено.

Із вищенаведених підстав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що розгляд справи у його відсутності є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про гарантування кожному права на справедливий і публічний розгляд справи та, відповідно, і його прав, що в свою чергу тягне скасування постанови із закриттям провадження у справі за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення суддею права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, і не тягнуть за собою скасування судового рішення. При цьому, апеляційний суд враховує й те, що доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 враховані апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження; що як судом першої інстанції, так і апеляційним судом вжито всіх передбачених законом заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, надсилаючи йому повідомлення на вказані ним як у протоколі, так і в апеляційній скарзі адреси; що, не з'являючись у судові засідання, у тому числі й до суду з метою дізнатися про рух справи щодо нього, ОСОБА_1 самостійно і добровільно позбавив себе права постати перед судом та дати пояснення по суті справи та апеляційної скарги, а також те, що, не з'явившись на розгляд справи до апеляційного суду ОСОБА_1 не повідомив апеляційний суд про причини неявки, і не подавав клопотань про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1. обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв'язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

При оцінці доводів апеляційної скарги про скасування постанови із закриттям провадження у справі за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує вимоги ст. 38 КУпАП, відповідно до яких при розгляді справи судом на винну особу може бути накладено стягнення не пізніше як через три місяці із дня вчинення правопорушення, а також те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 08.05.2017, а адміністративне стягнення накладене на нього постановою, яка визнається апеляційним судом законною та обґрунтованою, і такою, що не підлягає скасуванню, 15.06.2017, тобто в межах трьох місяців із дня вчинення адміністративного правопорушення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 не додано до апеляційної скарги жодних доказів, які б впливали на висновки судді та свідчили б про незаконність судового рішення, а не з'являючись у судові засідання на розгляд справи, останній позбавив себе можливості на реалізацію своїх прав щодо надання пояснень та доказів, а також заявлення клопотань.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та зі сплатою судового збору у розмірі 320 грн., - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан