АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/52/18 Справа № 705/4167/17 Головуючий по 1 інстанції Денисюк І. І.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів адміністративної справи, 17.09.2017 о 10 год. 50 хв. по вул. Крупській, 19 в м. Умань, Черкаської області ОСОБА_3, керував мопедом «Сузукі Летс ІІ» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (відсутність реакції зіниці ока на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції не були об'єктивно, повно та всебічно досліджені обставини справи та нормативно-правові акти, що регламентують порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного та наркотичного сп'яніння. Зазначає, що працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного сп'яніння була порушена «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння» затверджена відповідно до наказом №1452/735 від 09.11.2015 року. Так, при відмові ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння поліцейський повинен був направити ОСОБА_3 в найближчий заклад охорони здоров'я, однак цього зроблено не було, також перед проведенням огляду на стан сп'яніння, поліцейським не було проінформовано ОСОБА_3 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Вважає, що адміністративні матеріали відносно ОСОБА_3 зібрані з грубим порушенням чинних норм законодавства України. А протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає,що на ці порушення зазначеної інструкції суд першої інстанції не звернув уваги, а в постанові не навів будь-яких об'єктивних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_3 у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції. Зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. за №14 «Про практику застосування судами України транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті». Зокрема, під час судового засідання 13.12.2017 р. ОСОБА_3 було подано заяву представника (адвоката) про ознайомлення з адміністративними матеріалами та відкладення судового засідання на іншу дату та час, у зв'язку з наданням можливості підготуватись до захисту інтересів ОСОБА_3 Також під час засідання було подано клопотання представника (адвоката) про виклик та допит свідків. Однак, суддя незважаючи на ці факти, виніс рішення по справі.

В судове засідання ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 не з'явилися, адвокат ОСОБА_4 направив до суду заяву в якій повідомив, що з'явитися в судове засідання він не може, у зв'язку із зайнятістю, його як адвоката в судових засіданнях Уманського міськрайонного суду Черкаської області, просив справу розглядати без його участі та без участі ОСОБА_3, просив задовольнити апеляційну скаргу на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2017 р.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно положення ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення

штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №377497 від 17.09.2017 р. про те, що 17.09.2017 о 10 год. 50 хв. по вул. Крупській, 19 в м. Умань, Черкаської області ОСОБА_3, керував мопедом «Сузукі Летс ІІ» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння (відсутність реакції зіниці ока на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №377497 від 17.09.2017 р., згідно яких він відмовився їхати до медичного закладу, оскільки два дні тому курив траву (а.с.1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 17.09.2017 р. (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 17.09.2017 р. (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 17.09.2017 р. (а.с.4);

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Доводи апелянта з приводу того, що суд не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, спростовуються матеріалами справи.

Проте, відповідно до положень ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), в пункті 24 зазначено, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, та їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення».

Вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового засідання 13.12.2017 р. ОСОБА_3 подав заяву свого представника-адвоката ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання на іншу дату та час у зв'язку з наданням можливості підготуватися до захисту інтересів ОСОБА_3 Також, під час судового засідання було подано клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про виклик та допит свідків. Однак, не зважаючи на дані заяви, суддя винесла рішення по справі. Отже, суддя при розгляді справи не дотрималась вимог ст.268 КУпАП.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тому враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 17.09.2017 року, а на момент апеляційного розгляду, 09.02.2018 р., строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчилися у зв'язку з чим провадження по справі відносно ОСОБА_3 підлягає до закриття на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи ці порушення засад судочинства України, які не були дотримані суддею місцевого суду, вважаю за необхідне скасувати постанову судді місцевого суду, та постановити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити, а постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3, притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320,00 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко