Номер провадження: 33/785/13/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Грідіна Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області:

Головуючого судді Грідіної Н.В.

Секретаря судового засідання Подуст Т.П.

з участю ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, на постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою суду

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий у ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме за те, що він 06.10.2017 року, о 17:00 год. керував автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1, по вул. Академіка Глушка в м. Одеса, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини роту, почервонінням очей, поведінкою, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі та на приладі «Драгер» відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На ОСОБА_2 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження по справі в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, прийшов до висновків які не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, які беззаперечно доводять вину ОСОБА_2, проведення медичного огляду на стан спяніння було порушено.

Зокрема, в апеляційній скарзі захисник зазначив, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд першої інстанції не надав можливості ОСОБА_2 надати пояснення, а обмежився промовою адвоката.

В порушення вимог ст. 245 КУпАП, суд неповно зясував обставини справи, так як в постанові суду встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції 06.10.2017 року, в 17:00 год., на вул. Ак. Глушко в м. Одесі.

Однак, ОСОБА_2 ніхто не зупиняв, в цей день, в 16:02 год., на перехресті вул. ОСОБА_4 та вул. Ільфа та Петрова в м. Одесі, сталося ДТП за участю ОСОБА_2, він сам викликав та дочекався працівників поліції.

Суд безпідставно, в порушення вимог 251 КУпАП, не прийняв до уваги наданий ОСОБА_2 висновок КУ «ООМЦПЗ» №001484 від 07.10.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про те, що 06.10.2017 року, о 16:10 год., ОСОБА_2 був направлений на огляд, за результатами якого перебування останнього в стані спяніння не виявлено.

Зазначена обставина, на думку апелянта, підтверджує відсутність умислу на відмову від проходження огляду, оскільки ОСОБА_2 був тверезий.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.. 256 КУпАП, оскільки в ньому не встановлено де саме мав проводитися огляд, а тільки зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан спяніння на приладі «Драгер» і проходження в медичному закладі, а також відсутні відомості щодо інформування ОСОБА_2 про порядок застосування цього приладу, з посиланням на положення ст. 266 ч.ч2,3,6 КУпАП, п. 2.5 ПДР.

При цьому, апелянт послався на п. 6 КМУ №1103 від 17.12.2008 року, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, якими визначено проведення огляду у найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до вимог ст.. 266 КУпАП, в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, однак відомості або документи про направлення ОСОБА_2 на огляд у медичній заклад, визначений наведеними нормами закону, в матеріалах справи відсутні.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд не прийняв до уваги відсутність відомостей в протоколі який саме спеціальний технічний засіб запропоновано до використання для огляду ОСОБА_2, чи є документи на його повірку, з урахуванням того, що відповідно до п. 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспеції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху затвердженого наказом МВС від 01.03.2019 року №33, передбачені спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного спяніння, до яких прилад «Драгер» не входить.

Суд першої інстанції не допитав свідків, які були зазначені в протоколі в якості понятих, при тому, що ОСОБА_2 заперечував факт розяснення та пропозиції йому працівниками міліції проходження огляду у встановленому законом порядку.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд не прийняв до уваги характеризуючи дані щодо ОСОБА_2 стан його здоровя, медичну документацію, з якої вбачається, що останній вживав відповідні ліки та не міг вживати алкоголь.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд дійшов до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався положень зазначеної правової норми, не дослідив докази, на підтвердження або спростування доводів ОСОБА_2 щодо обставин правопорушення та відсутності вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, що потягло за собою неправильне встановлення фактичних обставин події та прийняття необґрунтованого рішення.

Так, зпостанови суду від 11.12.2017 року вбачається, що вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, була встановлена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №089346 від 06.10.2017 року, пояснень та інших матеріалів справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення №089346, складеного 06.10.2017 року в 17:40 год., зазначено ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1, по вул. Академіка Глушка в м. Одеса06.10.2017 року, о 17:00 год., з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини роту, почервонінням очей, поведінкою, що не відповідає обстановці, від проходження тесту на стан спяніння на приладі «Драгер» і проходження в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідківОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також в протоколі ОСОБА_2 надав пояснення про те, що з ним незгоден, оскільки не вживав алкоголю, а вживав ліки після операції.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо обставин зупинення ОСОБА_2 та складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, що він не був зупинений та не керував транспортним засобом в час, зазначений в протоколі, алкогольні напої не вживав, про що заявив працівниками поліції на місці зупинки, однак йому не пропонувалося пройти огляд у встановленому законом порядку, знайшли підтвердження.

При апеляційному розгляді апелянтом був наданий протокол про адміністративне правопорушення №074828, складений 06.10.2017 року, в 17:50 год., щодо порушення ОСОБА_2 п. 8.7.3є ПДР, в цей день, в 16:02год., при керуванні автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1, на перехресті вул. вул. Академіка Глушка та вул. Ільфа та Петрова в м. Одесавнаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Тойота, р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, який від удару здійснив наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_8

Постановою Київського районного суду м. Одеси 14.12.2017 року були встановлені час та місце інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

З наданих до протоколу№074828 письмових пояснень ОСОБА_7 вбачається, що вона наполягала на проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння, в звязку з чим і був складений протокол.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він також наполягав на проведенні огляду ОСОБА_7 на стан алкогольного спяніння, однак такого огляду працівники поліції не проводили.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 пояснив, що з огляду на зазначені обставини, порадившись за телефоном з адвокатом в м. Києві, він самостійно поїхав до КУ «ООМЦПЗ», пройшов медичний огляд, за результатами якого отримав висновок №001484 від 07.10.2017 року, що стану спяніння у нього не виявлено.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про те, що він вже в 16:02год., внаслідок ДТП, знаходився на перехресті вул. вул. Академіка Глушка та вул. Ільфа та Петрова, сам викликав поліцію, а не був затриманий поліцією при керуванні транспортним засобом в 17:00 год., знайшли підтвердження.

З протоколу не вбачається, який саме передбачений законодавством спеціальний технічний засіб пропонувався ОСОБА_2 для проведення його огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, а тільки зазначений його виробник «Драгер» (Drager Safety AG & Co.RGaA, Німечина), що позбавляє можливості особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також суди, які розглядають справу про адміністративне правопорушення та апеляційну скаргу, встановити відповідність зазначеного в протоколі приладу вимогам закону з огляду його застосування, повірки та калібрування.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 розяснювався порядок застосування спеціального технічного засобу та можливість отримати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірюваної техніки.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення та в інших матеріалах справи відсутні відомості пророзяснення права ОСОБА_2 пройти медичний огляд в найближчому закладі охорони здоровя або відмовитися від такого проходження, тому апеляційний суд приходить до висновку про те, що посадові особи, які склали протокол про адміністративне правопорушення, порушили положення зазначеної Інструкції.

Згідно положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення відповідного адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені фактичні обставини події та кваліфікуючи ознаки правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції не допитав свідків, які були зазначені в протоколі в якості понятих, при тому, що ОСОБА_2 заперечував факт розяснення та пропозиції йому працівниками поліції проходження огляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як працівники поліції склали його без дотримання передбачених, в даному випадку, вимог п.7 ч. 1, п. 5. ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, в звязку з чим протокол вважається недійсним, згідно п.22 ч. 3 Інструкції, є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 294 ч. 8 п. 2 КУпАП, приходжу до висновку про те, що постанова суду має бути скасована, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 має бути закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, так як зазначені доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вимогам ст. 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення знайшли підтвердження, що унеможливлює на підставі недопустимого доказу притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Інші посилання апелянта не впливають на підстави для скасування постанови суду.

Керуючись ст.294 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити, на підставі ст.247 ч. 1 п. 1 КУпАП, в звязку відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9