№ 207/582/18
№ 3/207/146/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Регіонального представництва уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працює директором КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Камянської міської ради», мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Матросова, 53-34,

за ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2018 року, 11 грудня 2017 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся з інформаційним запитом до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Камянської міської ради», в якому просив надати детальну інформацію стосовно використання бюджетних коштів на придбання товарів, робіт та послуг по закладу в період з 01.01.2017 року по 11.12.2017 року та кредиторської заборгованості станом на 11.12.2017 року помісячно. 15 грудня 2017 року за вих. № 391 КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Камянської міської ради» надав відповідь про продовження розгляду запиту на підставі ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». 26 грудня 2017 року за вих. № 261 КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Камянської міської ради» за підписом директора ОСОБА_2 надали відповідь потерпілому, у якій було відмовлено у наданні інформації в звязку з тим, що звітним періодом для складання фінансової звітності є рік, а на час надання відповіді такий період не закінчився.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, під публічною інформацією розуміється вся інформація, якою володіє субєкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених ч. 2 цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Пунктом 6 частини першої ст. 14 Закону, визначено обовязок розпорядників інформації надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

При цьому, пунктом 138,2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховують для визначення обєкта оподаткування, визначають на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та іншими документами, установлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Тоді як згідно з пунктом 2,7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади.

Документування господарських операцій може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обовязкові реквізити чи реквізити типових або спеціальних форм.

З вказаного вбачається, що на КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР відповідно до вимого вказаного законодавства покладається обовязок документування всіх витрат, їх підстав, обсягів тощо. Бухгалтерський облік всіх операцій здійснюється кожного місяця. Крім того, запитувана інформація міститься у договорах, квитанціях тощо.

Таким чином, КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР володіє запитуваною інформацією. Відтак, вбачається, що листом від 26.12.2017р. вих. № 261 директор КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР ОСОБА_2 потерпілому неправомірно не надала запитувану інформацію.

З письмових пояснень директора КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР ОСОБА_2 вбачається, що станом на 26.12.2017 року, КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР володів запитуваною потерпілим інформацією.

Відтак, в діях директора КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а саме: ненадання інформації.

ОСОБА_2 вину визнала повністю, просила суворо її не карати.

Дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушниці, яка не притягувалась до адміністративної відповідальності, ступінь її провини, її майновий стан, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", вважаю необхідним стягнути з правопорушника судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 212-3, 276-280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Бистрова Л.О.