АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., з участю ОСОБА_2, прокурора Онищенка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2017,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2017 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП - у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що суддя місцевого суду не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, не встановив чи дійсно її дії містять ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення. Зокрема, суддя не взяв до уваги, що 28.06.2017 на органи Державної казначейської служби України була здійснена масштабна вірусна атака, після чого працівникам служби було заблоковано доступ до Інтернету і заборонено використовувати змінні носії інформації, а тому вона не змогла повідомити про суттєві зміни в майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції з використанням робочого комп'ютеру та не мала можливості подати відповідні зміни з будь-якого іншого комп'ютеру з використанням свого електронного ключа на переносному пристрої.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляційну скаргу, пояснення прокурора Онищенка А.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити з наступних підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу прикладного програмного забезпечення та програмно-технічних комплексів Управління інформаційних технологій та захисту інформації Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, в порушення вимог ч.2 ст.50 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме - придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2017 за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частку квартири, вартість якої перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року.

Встановлений ч.2 ст.50 Закону України "Про запобігання корупції" 10-денний термін повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані закінчився 04.08.2017, а відповідне повідомлення ОСОБА_2 здійснила 13.08.2017.

Разом з тим, ОСОБА_2 стверджує, що з період з 24.07.2017 по 13.08.2017 не змогла повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані з використанням робочого комп'ютеру у зв'язку з блокуванням доступу до Інтернету у Державній казначейській службі України через масштабні вірусні атаки. Також стверджує, що через відсутність комп'ютеру в особистому користуванні вона не мала можливості у визначений законом термін подати повідомлення про зміни в майновому стані не за місцем роботи.

З довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області № 10-04/17-715 від 01.02.2018, наданої ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що доступ до мережі Інтернет всім працівникам управління був відсутній з 06.07.2017 по 28.08.2017.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність у неї комп'ютеру в особистому користуванні та про відсутність у неї можливості здійснити повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з використанням будь-якого іншого комп'ютеру, крім робочого, залишились неспростованими.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Встановлені апеляційним судом обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_2 не мала можливості за місцем роботи здійснити повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у встановлений ч.2 ст.50 Закону України "Про запобігання корупції" 10-денний термін через відсутність доступу до мережі Інтернет у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Київській області.

Несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відбулось не з вини ОСОБА_2, а з об'єктивних причин, виникнення яких від неї не залежало.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2017, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, - скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя