Справа № 425/3129/17
Провадження № 33/782/41/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Чобур О.В., розглянувши в присутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_3 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.02.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 19.11.2017 року о 03:10 годині у місті Рубіжне Луганської області по проспекту Нахімова, 10, керував транспортним засобом ВАЗ-2108 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що обставини, викладені у постанові суду, не відповідають дійсності та зазначає, що 19.11.2017 року приблизно о 23:00 годині він їхав додому і віз з собою дитину, по дорозі вирішив підвезти свого знайомого на прізвисько «Філ», та був зупинений працівниками патрульної поліції, які запитували у нього, чи споживав він спиртні напої або наркотичні речовини, на що він пояснив, що не вживав вказані речовини. Коли його знайомий вийшов з машини та повернувся, він не бачив, щоб у нього вилучали якісь речі. Працівники поліції пояснили, що необхідно проїхати з ними у м. Лисичанськ для проходження медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на що він відмовився, пояснюючи тим, що в м. Рубіжне теж можливо пройти таке обстеження. Однак працівниками поліції повідомлено, що якщо він не бажає пройти огляд у м. Лисичанську то у протоколі він повинен зазначити про свою відмову, на що ОСОБА_2 погодився, оскільки, на його думку, його ввели в оману. Тому у присутності двох свідків він написав у протоколі про відмову від проходження обстеження.

Зазначає, що алкогольні напої та наркотичні засоби він не вживав, на камеру працівники поліції його не знімали.

Вказує, що на місце зупинки транспортного засобу на таксі приїхала його дружина, яка забрала дитину.

Також зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо знаходження його у стані наркотичного сп`яніння, не відповідають дійсності, у бесіді з працівниками поліції він не казав, що вживав алкогольні чи наркотичні речовини.

В ході апеляційного розгляду справи апелянт уточнив вимоги апеляційної скарги, просив апеляційний суд справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченні ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, а якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Дані вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, дослідив матеріали справи повно і всебічно, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями та рапортом інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відеозаписом з місця правопорушення.

Доводи апелянта щодо обставин правопорушення, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції о 03:15 годині, при цьому поясняв, що їхав за картоплею, однак його знайомий навпаки пояснив, що вони їхали за чоботами, приїзд дружини ОСОБА_2 за дитиною відеозаписом також не зафіксований. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд вважає безпідставними.

Доводи апелянта щодо наявності у його автомобілі дитини, яку він начебто, віз додому, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються поясненнями інспектора поліції ОСОБА_6, яка засвідчила, що дитини у транспортному засобі правопорушника не було, і ця обставина також підтверджується відеозаписом.

Всупереч доводам апеляційної скарги, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків, що засвідчується його підписом та підписами свідків у протоколі, доповнень чи зауважень від правопорушника під час складання протоколу не надходило.

Також пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчать про те, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, при цьому свідки відзначили наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння. Пояснення свідків є послідовними, логічними, які узгоджуються з іншими доказами у справі, підстав не довіряти яким апеляційний суд не має.

Згідно пояснень інспектора патрульної поліції ОСОБА_6 та складеному нею рапорту, ОСОБА_2 повідомив, що 3 дні назад вживав наркотичний засіб, в його автомобілі був виявлений порожній шприц, крім того, після зупинки транспортного засобу, коли з машини вийшов пасажир, на відстані 5 метрів від автомобілю, працівниками поліції був знайдений шприц з рідиною.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає доводи поданої апеляційної скарги безпідставними, а постанову суду вважає законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області О.В. Чобур