ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" жовтня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Васильківського ВП Михайлівського ВП ГУ НП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
ОСОБА_1, 16.09.2018 р. о 14 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі Харків-Сімферополь, не вибрав безпечної швидкості руху, чим здійснив виїзд на обочину зустрічної полоси руху.
16.09.2018р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 240266.
Правопорушник ОСОБА_1, будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину не визнав, вважаючи, що в його діях відсутні порушення ПДР України, пояснивши, що він уникав лобового зіткнення із зустрічним автомобілем, що спричинило ДТП.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1.3 «Правил дорожнього руху» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.4 «Правил дорожнього руху» кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
Відповідно до п. 12.1 «Правил дорожнього руху», під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 12.3 «Правил дорожнього руху», у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.
Отже, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «KIA» д/н НОМЕР_2 - повинен був виконати вимоги п. 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху», при яких мав би можливість уникнути виїзду автомобіля на обочину зустрічної полоси руху.
Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями очевидців ДТП.
Суд, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
Доводи водія транспортного засобу «KIA» д/н НОМЕР_2 - ОСОБА_1, щодо відсутності в його діях порушень ПДР, суперечать зібраним у справі доказам, зазначеним вище.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Помякшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 124 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.
Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ