Справа № 369/9612/17 Головуючий у І інстанції Лисенко В. В.
Провадження № 33/780/169/18 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 147 12.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.00 коп.

Згідно постанови суду, 26.08.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. в Київській області, Києво-Святошинський район, в місті Боярка, 14 лінія ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 26.08.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. в Київській області, Києво-Святошинський район, в місті Боярка, 14 лінія ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та провадження по справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванні вказує, що при складенні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема, йому не було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру Драгер, а відразу запропоновано поїхати до медичного закладу охорони здоров'я, не роз'яснено права та обов'язки, відмову від освідування працівники поліції оформили без залучення свідків, яких вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення вписали, крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена частина порушеної статті, в протоколах складених за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП вказані різні адреси, однак, ОСОБА_1.з місця ДТП нікуди не їхав та не змінював своє місце перебування.

Також звертає увагу, що в наданих йому копіях протоколів про адміністративне правопорушення відсутні будь-які додатки до протоколів, а в протоколі №020831 відсутні свідки та їх підписи, підписи потерпілих.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв'язку з тим, що про розгляд справи належним чином повідомлений не був, участі в судовому засіданні не приймав, копію судового рішення отримав поштою лише 30.11.2017 року, після чого помилково направив апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1, хоча останній просив слухання справи відкласти у зв'язку з його хворобою, направивши до суду відповідну письмову заяву, яка була проігнорована судом, чим грубо порушив його процесуальні права та обмежив ОСОБА_1 в доступі до правосуддя.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, за відсутності будь-яких пояснень ОСОБА_1 в матеріалах справи, його позицію не з'ясував, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 26.08.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. в Київській області, Києво-Святошинський район, в місті Боярка, 14 лінія ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 під час руху заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в наслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, працівники поліції, які приїхали на місце ДТП, перевіривши наявність водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вказали ОСОБА_1 на те, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп'яніння та запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я, ОСОБА_1 виявив бажання пройти освідування на місці ДТП, однак працівники поліції сказали, що такої можливості не мають, звертає увагу суду на те, що при його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння свідки були відсутні.

З метою перевірки показань ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання зазначених в протоколі про адмінправопорушення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_4

Однак, на виклики до суду працівник поліції та свідки по адміністративній справі не з'являлися, а нормами КУпАП не передбачається їх примусовий привід, тому перевірити правдивість їх письмових пояснень та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не виявилось можливим, а ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 у суду немає підстав.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.2. Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, підлягають оглядові на стан такого сп'яніння.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони Здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6. вказаної Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - «Спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія, згідно п. 7. Інструкції, від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

В порушення вимог законодавства, під час освідування працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру Драгер, а відразу запропонували проїхати до лікарні, чим грубо порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння, що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння і при цьому відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, суду не надано, постанова суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Даний висновок стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Свою вину у скоєнні даного правопорушення визнає і сам ОСОБА_1

Враховуючи те, що стягнення в суді першої інстанції було накладено на підставі ч.2 ст.36 КУпАП - за найбільш серйозне правопорушення (ч.1 ст.130 КУпАП), провадження щодо якого закрито в суді апеляційної інстанції, є необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення за скоєння ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він визнаний винним за цим законом судом першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення. Враховуючи, що ці строки закінчилися 26.11.17 року, то провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.124 КУпАП закрити, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.