П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі судді - Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Сидоренко С.В.,

з участю ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, подану його представником адвокатом ОСОБА_2, на постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 1 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130 КУпАП, за ч.1 ст.130 КУпАП, за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 1 березня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за ч.1 ст.130 КУпАП, за ст.173 КУпАП і, з врахуванням вимог ст.36 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 через свого адвоката подав апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Суд першої інстанції виніс постанову в порушення вимог ст.24, ч. 2 ст.36 КУпАП, яка вимагає, що в разі вчинення особою декілька правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим самим органом(посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Оскільки відповідно до ст.24 КУпАП стягнення, передбачені ст.173 КУпАп є суворішими, аніж стягнення за ч.1 ст..130 КУпАП, суд першої інстанції мав застосувати до нього санкції в межах ст.173 КУпАП.

З огляду на зазначене просить постанову Демидівського районного суду від 1 березня 2018 року скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши ОСОБА_1, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з таких підстав.

За ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130 КУпАП, за ч.1 ст.130 КУпАП, за ст.173 КУпАП.

Викладені у постанові висновки суду про доведеність вини у вчиненні адміністративних правопорушень, правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду не оспорював, погодився з висновками оскаржуваної постанови в цій частині.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заперечує висновок суду щодо накладення адміністративного стягнення за вчинені правопорушенні і зазначає про неправильне застосування вимог ст..24, ч.2 ст.36 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених.

З аналізу санкцій ч.1 ст.130 та ст.173 КУпАП вбачається, що такий вид стягнення як адміністративний арешт передбачено за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Однак, відповідно до норм ч.9 ст.294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено

За таких обставин апеляційний суд не вправі змінити постанову суду першої інстанції від 1 березня 2018 року шляхом посилення виду стягнення та замінити його на більш суворіше.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником адвокатом ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 1 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області підпис Ковальчук Н.М.

Згідно: