Справа №461/7059/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю представника митниці Лубоцького Б., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Костур Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_3, працює директором ТОВ «Гравіон», проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про порушення митних правил №4995/20900/18 від 17.08.2018 року, вказано, що 01.08.2018 року в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС заїхав вантажний автомобіль д.н.з. НОМЕР_2/НОМЕР_3 з вантажем - велосипеди, флакони для гель лаків скляні, крісла та інші аксесуари в асортименті в кількості 806 місць, загальною вагою брутто 12 741, 80 кг, що переміщувався в адрес ТОВ «Гравіон» ( ,04201, м. Київ, Оболонський р-н, вул. Полярна, буд. 10, офіс 1) відповідно до ЕЕ № UA125000/8/940264 від 31.07.2018 року.

Водієм фірми перевізника, як підставу для пропуску вищезазначеного товару на митну територію України для здійснення митного контролю надані товаросупровідні документи, а саме: CMR № 493883 від 31.07.2018 року; Carnet TIR PX81907907; експортна декларація Республіки Польща MRN 18PL301010TS1ULEL4 від 31.07.2018 року; рахунок фактури (інвойс) № 121/18Z від 27.07.2018 року загальною вартістю товару 18 403,71 доларів США.

Відправником вищезгаданого товару є ATA SP.Z.O.O/ Tomaszow Lubelski Poland, одержувачем є ТОВ «Гравіон», а продавцем товару є PAVAXPAVTA Sp.Z.o.o., перевізник SP IVANKA. В ході вивчення товаросупровідних документів у представників Львівської митниці ДФС виник сумнів щодо достовірності наданих для здійснення митного контролю товаросупровідних документів, тому на підставі листа Спецрозділу БКОЗ Управління СБ України у Львівській області № 62/14/4-1636 від 31.07.2018 року прийнято рішення про проведення митного огляду переміщуваного товару.

Як вбачається із Протоколу, в ході здійснення митного огляду товару встановлено що на пакувальних ящиках наявні маркування фірм виробників: Belves.r.o. (ul.Holuboho, 295, 91601,Staratura), «Bitijobod» (Shewerenka, 27,Zaporozhye), які є відмінним від тих, що зазначені в товаросупровідних документах наданих для здійснення митного контролю на митному пості «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС.

З метою проведення перевірки Львівською митницею ДФС надіслано лист № 14816/10/13-07-20/38 від 02.08.2018 року до компанії Belves.r.o., зазначеної на упакуванні. Відповідно до отриманої відповіді від компанії Belves.r.o. встановлено, що на товар - велосипеди в кількості 137 штук оформлена експортна декларація та Invoice № 821810270 від 17.07.2018 року в якому зазначена вартість товару в загальній сумі становить 40 281 Євро (згідно курсу НБУ станом на 01.08.2018 року становить 1 270090, 75 грн.), а одержувачем є компанія «Bitijobod» (Shewerenka, 27,Zaporozhye).

Органом митниці дії ОСОБА_3, кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, як переміщення через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та вартості товарів.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України заперечила. Пояснила, що матеріали протоколу не містять належних доказів того, що ОСОБА_3 здійснював переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в чому і полягає об'єктивна сторона правопорушення. ОСОБА_3 не вчиняв жодних активних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний контроль України з приховуванням від митного контролю, у тому числі дій, що підтверджують наявність у нього умислу на подання до органів доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості, які б утворювали об'єктивну та суб'єктивну сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 митного кодексу України. Просила провадження по адміністративній справі закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Представник Львівської митниці ДФС України зазначив, що у діях ОСОБА_3 наявний склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення - порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, та просив визнати його винним.

Заслухавши думку представника митниці, думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходжить до наступного висновку.

Судом встановлено, що при перетині державного кордону водієм фірми перевізника, як підставу для пропуску вищезазначеного товару на митну територію України для здійснення митного контролю надані товаросупровідні документи, а саме: CMR № 493883 від 31.07.2018 року; Carnet TIR PX81907907; експортна декларація Республіки Польща MRN 18PL301010TS1ULEL4 від 31.07.2018 року; рахунок фактури (інвойс) № 121/18Z від 27.07.2018 року загальною вартістю товару 18 403,71 доларів США. При цьому, ОСОБА_3, є директором фірми одержувача товару ТОВ «Гравіон».

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов'язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суддя вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що спеціально утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов'язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вноситься відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Перевізник - особа, зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, яка в установленому законом порядку, з використанням належних їй або найманих нею транспортних засобів переміщує товари через митний кордон України або здійснює перевезення товарів, що перебувають під митним контролем, між митними органами на території України.

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_3 у вчинені правопорушення, яке ставиться йому у вину органом митниці. Судом встановлено, що відправником зазначеного в протоколі про порушення митних правил товару є ATA SP.Z.O.O/ Tomaszow Lubelski Poland, продавцем товару є PAVAXPAVTA Sp.Z.o.o., перевізник SP IVANKA. При цьому ОСОБА_3 є директором фірми одержувача товару ТОВ «Гравіон». Самим ОСОБА_3 не було вчинив жодної дії, спрямованої на приховування шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та вартості товарів. Крім цього, під час розгляду справи судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення органом митниці складено за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 Це позбавило останнього можливості надавати пояснення та докази по справі, та призвело до порушення прав останнього, в тому числі права на захист. В матеріалах справи відсутні відомості про належне та своєчасне повідомлення ОСОБА_3 про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дії ОСОБА_3 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, тому необхідно звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору, витрат за зберігання товару на складі митного органу, а віднести такі за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 190, 191, 459, 483, 487, 527, 528, 567 МК України, ст.ст. 38, 247, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 483МК України - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №4995/20900/18 від 17.08.2018 року - повернути ОСОБА_3 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко