Дата документу Справа № 332/3429/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3429/18 Головуючий в 1 інст. Андрюшина Л.А.
Провадження №33/807/113/18 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 а постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17 жовтня 2018 року, якою провадження по справі відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Магнітогорськ Челябінської області Росія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 під час виконання посадових обов'язків, маючи організаційно-розпорядчі функції у ТОВ «Техенергохім» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29), як генеральний директор підприємства, допустив порушення законодавства про працю - ч.1 ст.116 КЗпП України, які оформлені актом перевірки №ЗП1793/650/АВ від 19.09.2018 року, а саме - на підприємстві ТОВ «Техенергохім» порушуються строки розрахунку при звільненні. Так, згідно вибіркових даних, інженера-технолога ОСОБА_3 відповідно до заяви від 21.03.2018 року та Наказу №1- від 30.03.2018 року працівника було звільнено 30.03.2018 року згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Згідно табелю обліку робочого часу за березень 2018 року в день звільнення ОСОБА_3 перебувала на робочому місці. Однак, розрахунок при звільненні з працівником в день звільнення проведений не був. Як вбачається з документів, наданих підприємством, повний розрахунок з працівником був проведений лише 05.04.2018 року, що підтверджується відомістю на виплату № 45 від 05.04.2018 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанову суду вважає помилковою в частині визнання його винним. Вказує, що Заводський районний суд не виконав вимог ст. 247 КУпАП і розпочав провадження, дійшов до стадії розгляду і з'ясовував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні. І визнав його винним в тому, чого він фізично не міг порушити. Стаття 41 КУпАП визначає відповідальність посадової особи, а не керівника. На підприємстві окрім директора є і інші посадові особи, тому необхідно було визначити, хто із посадових осіб підприємства здійснював виплату належних працівникові сум заробітної плати при його звільненні. Просить скасувати постанову суду у частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення.

У призначене судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі, тому розгляд справи, згідно ч.6 ст. 294 КУпАП, проводиться за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУАПґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення № ЗП1793/650/АВ/П/ПТ від 19.09.2018 року (а.с. 5), актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП1793/650/АВ від 19.09.2018 року (6-7), наказом про припинення трудового договору №1- від 30.03.2018 року (а.с.11), табелем обліку використання робочого часу з 01.03.2018р. по 31.03.2018р. (а.с.14-15), відомістю на виплату готівки за березень 2018 року № 45 від 05.04.2018 року (а.с.13).

Отже, висновок суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП заснований на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Доводи апелянта про те, щосуб'єктом відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення мають бути інші посадові особи є безпідставними у зв'язку з наступним.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, можуть бути, як посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, так і громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Стаття 89 Господарського кодексу України визначає, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. При цьому посадові особи відповідають за шкоду, заподіяну ними господарському товариству, в межах і порядку, передбачених законом та установчими документами товариства.

З матеріалів справи вбачається, що зборами ТОВ «Техенергохім» від 23 січня 2012 року було обрано генеральним директором ТОВ «Техенергохім» ОСОБА_2 та йому надано повноваження діяти від імені вказаного Товариства (а.с. 8).

У даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення складено відносно генерального директора ТОВ «Техенергохім» ОСОБА_2, який відповідно до своїх повноважень виконує організаційно-розпорядчі функції ТОВ «Техенергохім», тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Підписуючи протокол про адміністративне правопорушення № ЗП1793/650/АВ/П/ПТ від 19.09.2018 року ОСОБА_2 зазначив про відсутність зауважень.

Не погоджується апеляційний суд з доводами апелянта щодо не виконання судом вимог ст. 247 КУпАП в частині визнання його вини.

Так, закриття провадження по адміністративній справі з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення можливе після встановлення вини особи, так як в іншому випадку провадження по справі має бути закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, що мають різні правові наслідки.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі прийняття постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги. Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17 жовтня 2018 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягненнязалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник