Справа № 450/2272/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчпрський М.О.
Провадження № 33/811/17/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., з участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352,4 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він о 10:00 год. 10 липня 2018 р. на автодорозі Київ-Чоп М-06, 542 км керував транспортним засобом ВАЗ 21101, р. н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія з застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а провадження в справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Під час проходження огляду на місці зупинки просив працівників поліції надати для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу, проте працівники поліції йому відмовили. Зазначає, що заперечив проти результатів огляду на місці зупинки, а тому працівники поліції повинні були доставити його у найближчий медзаклад для проведення медичного огляду. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1, а копію оскаржуваної постанови він отримав 16.08.2018 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом, адміністративне правопорушення вчинене 07.07.2018 року.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що працівники поліції зупинили його саме 07.07.2018 року та склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та встановив, що таке вчинено ОСОБА_1 10.07.2018 року.

Оскільки суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином не встановив час вчинення адміністративного правопорушення, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, вважаю, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Поряд з цим, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №079147 від 07.07.2018 року, актом огляду на стан сп'яніння та результатами огляду на стан сп'яніння, згідно з якими в організмі ОСОБА_1 виявлено 1, 69 проміле алкоголю, поясненням свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

Покликання скаржника на те, що він заперечував проти результатів огляду на стан сп'яніння на місці зупинки є безпідставним, оскільки як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду на місці зупинки лише після складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що зазначив у ньому.

З огляду на це, вважаю, що підстав для доставки ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду у працівників поліції не було.

Доводи скаржника про те, що працівники поліції не надали йому свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку технічного засобу, за допомогою якого був проведений огляд на стан сп'яніння вважаю таким, що не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до п. 5 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, поліцейський лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чого ОСОБА_1 на місці зупинки не вимагав.

Зазначене підтверджується відеозаписом з камер спостереження працівників поліції.

Разом з цим, вважаю, що на момент винесення постанови судом апеляційної інстанції минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається із протоколу та із пояснень ОСОБА_1, адміністративне правопорушення вчинене 07.07.2018 року.

За таких обставин, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 на момент винесення постанови судом апеляційної інстанції 09.11.2018 року, закінчився, а тому на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.