П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп 10869478, не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 257107, 10 листопада 2017 року о 20 год. 00 хв., в м. Рівне по вул. Дубенська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Аlkotest» та проведення такого огляду у мед закладі відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, так, як вважає, що вказані у протоколі обставини не відповідають дійсності, просив суд закрити провадження у справі у зв»язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, вказав на те, що 10 листопада 2017 року алкоголю не вживав, а відмовився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп»яніння оскільки перехвилювався.

В судове засідання неодноразово викликались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак в судове засідання з невідомих суду причин не з»явились.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 статті 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Аналогічні норми визначені у Наказі МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.

Як встановлено в судовому засіданні, 10 листопада 2017 року о 20 год. 00 хв. працівниками патрульної поліції м. Рівне ОСОБА_1 не пропонувалось у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп'яніння, а саме поліцейський не поінформував останнього про порядок застосування спеціального технічного засобу, як того вимагає п.5 розділу ІІ Наказу МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.

Пунктом 8 Постанови КМУ від 17.12.2008 року №1103, встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 6 вказаної постанови КМУ водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

В протоколі, складеному 10 листопада 2017 року об 20 год. 20 хв. зазначено, що о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем, ВМW д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння. Працівники поліції не дотримались встановленої законом процедури огляду водія на стан сп'яніння, оскільки відповідно до закону, вони мали б пояснити причину зупинки транспортного засобу, виявити явні ознаки будь якого сп'яніння, роз'яснити права, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, запропонувати пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, поінформувати про порядок застосування спеціального технічного засобу, оформити направлення на огляд в медичному закладі, оскільки поліцейські стверджують, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, забезпечити його доставку до медичного закладу і лише після вжиття усіх вище перелічених дій необхідно було скласти Протокол про адміністративне правопорушення, за наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 7 Постанови КМУ №1103 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Разом з тим, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Порушуючи встановлений законом порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння і проведення такого огляду поліцейський не забезпечив проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не направлявся і не доставлявся працівниками поліції до закладу охорони здоров'я. Даний факт підтверджується і тим, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не у закладі охорони здоров'я, а в м. Рівне по вул. Макарова Дубенська.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Поліцейські, які складали протокол про адміністративне правопорушення в судове засідання для підтримання своїх доводів та обставин викладених в протоколі не з"явились, а сам суд не може брати на себе функції сторони обвинувачення та самостійно відшуковувати докази винуватості ОСОБА_1

По даній справі призначались судові засідання на 01 грудня 2017 року, 14 грудня 2017 року, 04 січня 2018 року, 26 січня 2018 року, 07 лютого 2018 року. Оскільки під час розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнавав, тому з метою повного, всебічного та об»єктивного розгляду справи, як того вимагає КУпАП, в судове засідання викликались свідки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та заступник командира роти №3 батальйону УПП в м. Рівне лейтенант поліції ОСОБА_4 для допиту їх в судовому засіданні. Крім того, судом направлялись запити до УПП в м. Рівне щодо витребування відеозапису даної події від 10.11.2017р. Проте свідки, заступник командира роти №3 батальйону УПП в м. Рівне в судові засідання на вказані дати не зявились, відеозапис події суду не надано.

Також варто зазначити, що в період з 09 січня 2018 року по 23 січня 2018 року суддя перебував у щорічній черговій відпустці, з 30 січня 2018 року по 09 лютого 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні. Таким чином, це призвело до неможливості розгляду даної справи, протягом трьох місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки подія мала місце 10 листопада 2017 року, відповідно, строк притягнення порушника до адміністративної відповідальності на даний час закінчився.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За наведених обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у звязку з закінченням строків притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням строків притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.