АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 26 серпня 2017 року, о 07 год. 24 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Мазда», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Цитадельній, 3 у м. Києві, у стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 20 грудня 2017 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, а матеріали справи не містять доказів наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначав, що йому не роз'яснювались права та обов'язки.

Також апелянт посилався на порушення суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у його відсутності, при цьому не взято до уваги його клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови відсутні. Як зазначено у апеляційній скарзі, копію постанови ОСОБА_2 вручено 20 грудня 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 30 грудня 2017 року.

З урахуванням наведених положень, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення йому у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 07 год. 24 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Мазда», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Цитадельній, 3 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 1/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 26 серпня 2017 року о 07 год. 24 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с. 3/; даними рапорту інспектора роти 6 батальйону 2 УПП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6, відповідно до даних якого, 26 серпня 2017 року екіпажем поліції помічено автомобіль «Мазда», державний номер НОМЕР_1, водій якого поводив себе підозріло під час дорожнього руху, унаслідок чого транспортний засіб було зупинено. Після зупинки автомобіля, у ході спілкування із його водієм, яким виявився ОСОБА_2, у нього помічено ознаки алкогольного сп'яніння,у зв'язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків за допомогою приладу "Драгер" або у лікаря-нарколога, на що останній відмовився /а.с. 2/.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду також досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис (файл №) з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано, як працівники поліції зупиняють автомобіль «Мазда», державний номер НОМЕР_1, встановлюють особу водія ОСОБА_2, та пропонують йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" або у медичному закладі охорони здоров'я у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" або у медичному закладі охорони здоров'я ОСОБА_2 відмовився /а.с. 56/.

Крім того, судом апеляційної інстанції задоволено клопотання ОСОБА_2 про допит свідків, та вжито заходів для допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом направлення їм судових повісток, однак останні до суду апеляційної інстанції не з'явилися.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідженими матеріалами спростовуються доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів наявності у його діях складу адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянта про те, що йому не роз'яснювались права та обов'язки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ретельно перевірялися у судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження. Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався вимог закону в частині розгляду справи за участі правопорушника, та не задовольнив його клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, то, з урахуванням усунення цих недоліків судом апеляційної інстанції та отриманих при цьому відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, − такі порушення не тягнуть за собою скасування постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.