АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1723/17Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 33/789/107/18 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є. за участю апелянта ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Збаразького районного суду від 11 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Збаразького районного суду від 11 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, 10 листопада 2017 року о 21 годині 50 хвилин на 89 км автодороги Н-02 Львів-Тернопіль ОСОБА_1 керував автомобілем марки ГАЗ -24, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Алкотест Драгер 6810" (повірка дійсна до 13.12.2017 року), результат огляду показав 1,78 ‰ (проміле).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Збаразького районного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилається на те, що суд першої інстанції поверхнево дослідив матеріали справи, не з'ясував обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення. Вказує, що керував транспортним засобом марки ГАЗ -24 у тверезому стані, алкогольні напої почав вживати із своїм пасажиром ОСОБА_3 після зупинки його авто працівниками поліції. Зазначає, що працівники поліції запропонували йому пройти тест на алкогольне сп'яніння лише згодом, коли він підійшов до них, щоб підписати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, а не одразу після зупинки його авто, про що він вказав в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апелянт посилається на те, що слухання справи проведено без його участі, чим порушено його право на захист. Жодних повідомлень про час і місце судового розгляду він не отримував та за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, на даний момент він не проживає.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому містяться виправлення.

Звертає увагу на те, що результат аналізу приладу Драгер Алкотест 6810 є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи не вказано ні серійного номера Драгера, ні часу проходження тесту, а письмові пояснення свідків не відображають обставин вчинення адміністративного правопорушення та не містять їх підписів в протоколі. Крім того, свідки не були допитані в судовому засіданні, а тому cуд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги їх письмові пояснення. Вважає, що рапорт працівника поліції не може братися до уваги, оскільки він є зацікавленою особою при вирішенні даної справи про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Справу розглянуто судом 11 січня 2018 року у відсутності ОСОБА_1, копію вищевказаної постанови він отримав 27 лютого 2018 року, апеляційну скаргу подав 06 березня 2018 року, тому відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження не порушено.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 416316 від 10 листопада 2017 року, згідно з яким інспектором роти № 1 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 10 листопада 2017 року о 21 годині 50 хвилин на 89 км автодороги Н-02 Львів-Тернопіль автомобілем марки ГАЗ-24, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Драгер алкотест 6810 в присутності двох свідків.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу Драгер алкотест 6810 (повірка дійсна до 13.12.2017 року), рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,78 ‰ проміле.

Протокол складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП і є належним доказом у справі. ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписав, зауважень щодо його змісту не подавав.

Посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог п. 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а саме в графі протоколу час є виправлення з цифри 11 на 23, що суперечить вимогам законодавства є помилковими, оскільки дані обставини не впливають на кваліфікацію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відсутність підписів свідків у вищезазначеному протоколі не є підставою для визнання його з порушенням ст. 256 КУпАП, оскільки свідки підписалися в своїх письмових поясненнях від 10 листопада 2017 року.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Драгер алкотест 6810; тестуванням на алкоголь, доданим до протоколу; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 10 листопада 2017 року, згідно з якими у їх присутності ОСОБА_1 пройшов у встановленому законом порядку перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою газоаналізатора Драгер алкотест 6810, який показав результат 1,78 ‰; наявними у справі відеоматеріалами на CD-диску; рапортом інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 від 11 листопада 2017 року.

Доводи апелянта про те, що результат аналізу приладу Драгер Алкотест 6810 є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи не вказано серійного номера Драгера та часу проходження тесту спростовується наявним в матеріалах справи тестуванням на алкоголь, доданим до протоколу, де чітко зазначено серійний номер Драгера: ARAM 2250, та час проходження тесту: 22 год. 30 хв..

Відповідно до п. 1.1 розділу ІІ Інструкції протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254 КУпАП і до нього долучаються письмові пояснення свідків у разі їх наявності.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З огляду на вищенаведені норми закону, не є порушенням норм процесуального права залучення в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не були очевидцями вказаного адміністративного правопорушення, однак були присутні під час процедури огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_1.

Посилання апелянта на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції не були допитані свідки є безпідставними, оскільки КпАП України не містить положень щодо обов'язкового допиту свідків в судовому засіданні, письмові пояснення яких міститься в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_1 клопотань щодо їх допиту суду не подавав.

Рапорт інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 від 11 листопада 2017 року узгоджується з наявними у справі відеоматеріалами на CD-диску, а тому є належним доказом у справі.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи у звязку з чим порушено його право на захист, не відповідає дійсності.

На адресу ОСОБА_1 рекомендованим повідомленнями неодноразово надіслані судові повістки про виклик в судове засідання проте, вони повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 15, 17, 20), оскільки ОСОБА_1 їх не одержав у поштовому відділенні.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції надсилав повістки за адресою: АДРЕСА_1, за якою ОСОБА_1 не проживає, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_2, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 416316 від 10 листопада 2017 року, який він підписав.

Таким чином, права ОСОБА_1 на захист не порушені і суд розглянув справу за його відсутності, відповідно до ст. 268 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що алкогольні напої він вживав після вчинення ДТП є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстав для скасування судового рішення та закриття провадження, як про це просить апелянт- немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду від 11 січня 2018 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7