Справа № 643/4290/18
Провадження № 3/643/1993/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Ференчук О.В.,

за участю секретаря -Сиротенко О.Є.,

прокурора Шокоть А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові матеріал, який надійшов з Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, зареєстрованої за адресою: м. Харків, вїзд Петренківський 2-й, 9,

- за ч.1 ст. 172-6 КУпАП України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 26.01.2016 року перебувала на посаді секретара судового засідання Київського районного суду м. Харкова. 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 була звільнена з вище зазначеної посади, та будучи згідно з підпунктом «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме пізніше дня припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, оприлюднила 22.02.2018 на офіціальному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за 2016 рік, тобто вчинила дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.1 ст. 172-6 КУпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнала, посянила, що не була ознайомлена із зобов'язанням подання декларації на офіціальному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційних діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно Наказу № 08-04/8к від 26.01.2016р. ОСОБА_1 було призначено на посаду секретаря судового засідання Київського районного суду м. Харкова з 27 січня 2016 року.

З Посадової інструкції секретаря судового засідання Київського районного суду м. Харкова вбачається, що ОСОБА_1 прийняла її до виконання, про що свідчить її підпис, та відповідно до неї вона згідно ЗУ «Продержавну службу», ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» несе відповідальність.

Таким чином, ОСОБА_1, займаючи посаду секретаря судового засідання, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства, декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала 22.02.2018 року.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», при цьому суб'єктом правопорушень за цією статтею є особи, які відповідно до ч.1ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цьогоЗакону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.5 ч.1ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання, покладених на нього повноважень, має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п.1 п.1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції»(далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.9 ч.1ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Стаття 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначає порядок та підстави подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Зокрема, абзац перший ч.2 вказаної статті зазначає, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Після ж припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, особа відповідно до абзацу другого ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подає декларацію за інший період, а саме за весь минулий рік. Із зазначеного випливає, що особа має подати декларацію під час припинення повноважень та після припинення повноважень особи, уповноваженої на виконання функцій держави. Частина друга розділу ХIII Прикінцевих положень ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону. Суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Виходячи з телеологічного (цільового) тлумачення вказаної правової норми треба зробити висновок, що ця норма відокремлює етапи подання декларації особами, які є декларантами і а) які виконують функції держави або місцевого самоврядування - подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру щорічно до 1 квітня за місцем роботи (служби) за минулий рік; б) які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування - подають декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в момент звільнення; в) крім того, особи, вказані у пункті «б» - зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1, припиняючи діяльність, повязану з виконанням функцій держави,порушив встановлені ЗУ «Про запобігання корупції»строки подання декларації осіб, уповановажених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1ст.172-6 КпАП України, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що ОСОБА_1 раніше до відповідальності за корупційні правопорушення не притягувалася, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Відповідно довимогст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченомуст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 172-6, 283-285, 299, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн.00 коп.(Код банку(МФО ГУ ДКСУ, 851011;Рахунок: 0007; Отримувач: УДКСУ у Московському районі м. Харкова (Московський район) 21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ):37999607;Банк отримувача (ГУ ДКСУ): ГУДКСУ у Харківській області; Код банку (МФО ГУ ДКСУ):851011).

Стягнути з ОСОБА_1 накористь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві ) грн. 40 коп. ГУДКСУ у м.Києві /м.Київ/ 22030106, Код за , Банк отримувача: Головне управління Державної Казначейської служби України у м.Києві, Код банку отримувача: 820019, Рахунок отримувача: 0001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3-х місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Ференчук