Справа № 755/4375/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ФОП «ОСОБА_1.», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

10 березня 2018 року о 09 год 15 хв ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat CL», д/н НОМЕР_1 по вул. Будівельників, 19 у м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку водій проходив у лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що ні в цей день, ні напередодні, не вживав наркотичних речовин, проте за тиждень до цього йому колега дав шоколадну цукерку, яку він привіз із Нідерландів в склад, якої входить наркотична речовина. Однак, вважає, що це було за досить значний час до 10 березня 2018 року. Крім цього, зазначає, що працівники поліції зупинили його транспортний засіб без жодних правових підстав, після чого він вступив у конфлікт з ними. Тому має здогади, що виявлені у нього ознаки наркотичного сп'яніння працівники поліції встановили, як помсту за його принципову позицію. Також зазначив, що при проходженні огляду на стан наркотичного сп'яніння лікарем-наркологом було зазначено, що у нього відсутні ознаки наркотичного сп'яніння, які вказали працівники поліції. Просив суд повернути протокол про адміністративне правопорушення до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного дооформлення.

Крім цього в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп'яніння лікар-нарколог відмітив відсутність у останнього ознак наркотичного сп'яніння, проте вказав на необхідність відбору аналізів біологічного середовища (сечі) та проведення лабораторного дослідження. Крім цього зазначає, що згідно висновку від 15 березня 2018 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп'яніння, проте в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002513 складеному о 10 год 15 хв 10 березня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 вже перебував у стані наркотичного сп'яніння, що свідчить про неузгодженості у матеріалах. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений без свідків та вказано, що до нього додається висновок лікаря нарколога, хоча на момент складання протоколу висновок лікаря-нарколога взагалі був відсутнім, а згідно акту обстеження ОСОБА_1 у нього були відсутні ознаки наркотичного сп'яніння. Із зазначених підстав захисник ОСОБА_2 просив витребувати від КМНКЛ «Соціотерапії» оригіналів висновку щодо результатів медичного огляду … від 15 березня 2018 року; оригіналів акту медичного огляду … від 10 березня 2018 року № 002513; оригіналу висновку про результати лабораторного дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1; оригінал інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення, за якою ОСОБА_1 добровільно надав згоду на передачу результатів його обстеження в КМНКЛ «Соціотерапія»; всі інші документи та матеріали щодо обстеження ОСОБА_1 в КМНКЛ «Соціотерапія» на стан сп'яніння. Крім цього для з'ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи викликати та допитати в якості свідків інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 її напарника, а також витребувати відеозапис з нагрудної камери відео реєстраторів даних працівників поліції. Також у зв'язку із неналежним оформленням протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 захисник ОСОБА_2 просив повернути даний протокол до Управління патрульної поліції у місті Києві.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10 березня 2018 року серії БД № 426715, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.9а правил дорожнього руху України; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп'яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до протоколу від 10 березня 2018 року №БД № 426715, встановлено, що 10 березня 2018 року о 09 год 15 хв ОСОБА_1, керував автомобілем «VolkswagenPassatCL», д/н НОМЕР_1 по вул. Будівельників, 19 у м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку водій проходив у лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія».

Даний протокол складений уповноваженою на те особою та за своїм змістом відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП.

Суддя критично ставиться до тверджень захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що даний протокол не відповідає вимогам КУпАП та потребує повернення до Управління патрульної поліції для належного оформлення з наступних підстав.

Свідки зазначаються у протоколі у разі наявності та обов'язково вказуються при відмові особи від проходження огляду на стан сп'яніння. Оскільки особа не відмовлялась вд огляду на стан сп'яніння, тому свідки відсутні.

Крім того, відповідно до п. 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Також, слід зазначити, що у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеному відносно ОСОБА_1 наявний підпис останнього, що підтверджує ознайомлення його з результатами огляду. Крім цього у поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що незгодний з висновком інспектора, що в сукупності спростовує твердження захисника про відсутність висновку на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування із закладу КМНКЛ «Соціотерапії» оригіналів медичних документів по огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1, то суддя вбачає у даному клопотанні можливість в подальшому оскаржити сам висновок щодо результатів медичного огляду, хоча згідно ст. 267 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право безпосередньо після складання даного документу оскаржити його у вищестоящому органі чи в суді.

Жодних підтверджень, оскарження ОСОБА_4 огляду на стан наркотичного сп'яніння чи вилучення посвідчення водія до розгляду суддею протоколу про адміністративне правопорушення останнім вчинено не було.

Крім того відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Проте жодних підтверджень того, що захисник ОСОБА_5 звертавсь з вищезазначеним клопотанням безпосередньо до КМНКЛ «Соціотерапія» не було надано.

Також слід звернути увагу на те, що згідно п. 1, 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 003-6/о "Інформована добровільна згода пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року № 697/21010, зазначено, що ця Інструкція визначає порядок заповнення форми первинної облікової документації № 003-6/о "Інформована добровільна згода пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення" (далі - форма № 003-6/о). Форма № 003-6/о заповнюється пацієнтом, який звернувся в заклад охорони здоров'я та дає згоду на проведення йому діагностики та лікування, у разі необхідності на оперативне втручання та знеболення. Це здійснюється у присутності лікуючого лікаря даного закладу охорони здоров'я.

Тому суддя вважає вимогу про витребування оригіналу інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення, необґрунтованою.

Також суддя вважає не обґрунтованим вимогу захисника стосовно виклику в судове засідання працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ними викладено всі обставини у протоколі про адміністративне правопорушення, крім того захисником не зазначено, які саме обставини вони можуть пояснити та яке значення мають дані обставини для розгляду конкретної справи.

Також слід зазначити, що клопотання захисника є різними за своїми вимогами та характером, у зв'язку із чим не вдається за можливе однозначно визнати, якого саме результату намагається досягти захисник. Дані обставини можуть свідчити про те, що зазначені клопотання подані з метою затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення та в подальшому її закриття у зв'язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 256, 267, 280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: