Єдиний унікальний номер 243/362/18 Номер провадження 33/775/78/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Савкова С.В.,при секретарі Самойленко Г.В., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженого сел.. Мегіон Нижнєвартовського району Тюменської області РФ, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті грн.,) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як визнав суд, 29.12.2017 року о 13 годині 35 хвилин в м. Бахмут по вул. Незалежності, буд. 220, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21063 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння в наркологічному диспансері м. Бахмут ухилився в присутності двох свідків, шляхом словесної відмови, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати.

Свої вимоги мотивує тим, що йому не було відомо про складання протоколу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП; вказує на порушення з боку поліцейських порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції; наголошує на тому, що його дійсно зупиняли працівники поліції 29 грудня 2017 року, але він розписався у протоколі у тому, що його склали помилково, після чого поїхав на КПП, пройшов перевірку та виїхав на непідконтрольну Україні територію. Зазначає, що саме з цих підстав не знав про розгляд справи в суді. Вказує, що судом порушено право на захист, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2, та про час, місце та дату розгляду справи останньому не було відомо.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляції та просив задовольнити їх.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, допитавши працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтовано взяв до уваги докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №276477 від 29.12.2017 року, складений саме за відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку, та підписаний особою, стосовно якої він був складений; письмові пояснення двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що також підтвердили відмову ОСОБА_2 проходити огляд на стан сп'яніння; письмові пояснення самого ОСОБА_2, в яких останній зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки один чи два тижні потому дійсно вживав марихуану, і знає, що у такому випадку результат огляду буде позитивний.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду були допитані як свідки працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що 29 грудня 2017 року був зупинений водій ОСОБА_2 У працівників поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_7 в стані наркотичного сп'яніння, так як зіниці очей не реагували на світло, була млява мова. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_7 відмовився, пояснив, що курив коноплі приблизно 1-2 тижні потому. При цьому велась відео фіксація. Крім того, ОСОБА_7 не мав посвідчення водія, в заявку з чим була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.12.2017 року долучена до матеріалів справи.

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_4

Крім того, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_7 відмовився від огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі.

Не дивлячись на наявність перелічених неспростовних доказів, ОСОБА_2 заперечував очевидні факти, як то: відсутність водійського посвідчення, винесення постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП, факт відмови від проходження медичного огляду, проведення відеозйомки, що свідчить про намагання уникнути від відповідальності.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_2 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна інстанція не бере до уваги доводи апеляції щодо порушення працівниками поліції порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння з огляду на таке.

В судовому засіданні апеляційної інстанції шляхом допиту працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили вищевказані обставини, а також перегляду відеозапису адміністративного правопорушення встановлено, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває саме у стані наркотичного сп'яніння. Крім того, з вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, посилаючись на погане самопочуття, що добре видно та чутно на записі.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція покрокова встановлює дії працівника поліції в разі підозри про перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв'язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, оскільки вона передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння також у закладі охорони здоров'я.

За таких підстав, доводи апелянта про те, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп'яніння не ґрунтуються на вищевказаних нормах закону, та є, на думку апеляційного суду, спробою правопорушника уникнути адміністративної відповідальності .

Апеляційна інстанція не бере до уваги доводи особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, щодо порушення судом права на захист, та розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 у той час, коли останній, начебто, не був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що справу призначено до розгляду на 29.01.2018р. на 9-00 год. в Слов'янському міськрайонному суді, з чим ОСОБА_2 ознайомлений, і в чому підписався. Із зазначених підстав, апеляційний суд вважає доводи апелянта щодо незнання останнього про складання стосовно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, необґрунтованими, оскільки відповідно до підпису особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, останній ознайомлений зі змістом протоколу, та отримав копію вказаного протоколу. Крім того. апеляційний суд надав ОСОБА_2 можливість висловити свої доводи, дати пояснення суду.

Всі вищевказані обставини спростовують доводи апеляції щодо порушення з боку поліцейських порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції; наявності бажання пройти огляд в медичному закладі, та позбавлення можливості реалізувати це права, а також, твердження про те, що ОСОБА_2 не було відомо про складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводу про те, що у той день ОСОБА_2 перетинав КПП, пройшов перевірку та виїхав на непідконтрольну Україні територію, то слід зауважити, що ці обставини в разі їх наявності, не виключають склад адміністративного правопорушення, що полягає саме у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин слід визнати апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню, а постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2018 року законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КупАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті грн.,) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області С.В. Савкова