АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/74/18 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2018 року суддею Тернопільського міськрайонного суду винесено постанову, згідно з якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На вказану постанову прокурор Тернопільської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі визначеному у санкції вказаної статті.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що апелянту слід відмовити у прийнятті апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 ст.294 КУпАП передбачений вичерпний перелік суб'єктів, наділених правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до змісту даної норми закону, таким правом наділені особи, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законні представники, захисники, потерпілі та їх представники.

Згідно із змінами до ст.294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб, прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 7, 287 КУпАП прокурор має право на оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, зокрема у справах про застосування заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Таким чином, Конституція України та Кодекс України про адміністративні правопорушення реалізацію прав особи на оскарження ухвали слідчого судді повязують з наявністю відповідного визначеного законом процесуального порядку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що прокурор не наділений повноваженнями оскаржувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП відносно ОСОБА_2, а тому у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити та повернути її прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ч.5 ст.7, ст.287, ч.2 ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги прокурора Тернопільської місцевої прокуратури на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року відносно ОСОБА_2 та повернути її прокурору.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3