Справа № 135/1195/18
Провадження № 3/135/480/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ПатраманськийІ.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Ладижинського міського суду Вінницької області із Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №363441 від 03.08.2018 року, складеного інспектором СРПП №1 Ладижинського ВП, лейтенантом поліції, ОСОБА_2 (цитую): «03.08.2018 року о 08 год. 50 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, проводився на швидкій допомозі Ладижинського ТМО».

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Однак, його неявка не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розгляну лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною другою ст. 268 КУпАП визначено при розгляді яких справ про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. Серед цих справ не має справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в цій справі необхідно закрити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю із - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП видно, що адміністративна відповідальність за цією статтею передбачена за вчинення таких правопорушень: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями вимог законів. Факти викладені в ньому, не відповідають дійсності.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу серії БД №363441 від 03.08.2018 року складеного інспектором СРПП №1 Ладижинського ВП, лейтенантом поліції, ОСОБА_2 вбачається, що він не відповідає дійсності, так як ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан сп'яніння, а даний протокол складено за керування ним автомобіля в стані алкогольного сп'яніння.

Також, з акту №129 від 03.08.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння вбачається, що його резолютивна частина про те, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп'яніння не відповідає описовій частині даного акту, з якої вбачається, що ОСОБА_1 при медичному огляді мав ясну свідомість, членороздільну мову, розмірені рухи та ходу, тремтіння повік, язика та пальців рук не мав. Зазначено, що ОСОБА_1 заперечував вживання алкоголю та відмовився від проби.

З висновку №129 від 03.08.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння вбачається, що він не відповідає встановленим вимогам закону.

Із показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони 03.08.2018 року близько 09 год.30 хв. чергували на швидкій допомозі Ладижинського ТМО. Працівники поліції до приміщення приймальні швидкої допомоги доставили ОСОБА_1, для проходження позачергового медичного огляду водія на факт вживання алкоголю. Після того як було встановлено що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, в якому ОСОБА_1 відмовився підписуватися та отримувати дозвіл на тимчасове керування транспортним засобом.

Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Суддя не приймає до уваги як доказ покази свідків та протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №363441 від 03.08.2018 року, із якого видно, що 03.08.2018 року о 08 год. 50 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, проводився на швидкій допомозі Ладижинського ТМО; пояснення інспектора поліції ОСОБА_2, із яких видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, оскільки вони не підтверджені доказами.

Також суддею не приймається до уваги акт №129 від 03.08.2018 року, оскільки в даному акті зазначено, що водій ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп'яніння, а не перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Тому з даного акту випливає і невірно складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 129, оскільки станом на теперішній час при підозрі, що водій перебуває у стані сп'яніння поліцейський повинен керуватися Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МОЗ України та МВС України 09.11.2015 № 1452/735, відповідно і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння повинен відповідати формі, затвердженій відповідно до вищевказаної Інструкції.

Доданий до протоколу висновок не відповідає вимогам Інструкції, оскільки такий складено відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених наказом МВС, МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, яка втратила чинність.

Із врахуванням ч.3 ст.62 Конституції України, згідно з якими обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави - презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини та проаналізувавши суть правопорушення, зазначеного в протоколі, вивчивши пояснення, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не беручи до уваги покази свідків, а також те, що Висновок не відповідає, встановленим вимогам, а протокол повністю спростований, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: