Номер провадження: 33/785/362/18
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси з Одеського управління ДВБ Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_3, перебуваючи на службі в Національній поліції України на посаді старшого дільничного офіцера поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області відповідно до Наказу ГУНП в Одеській області від20.10.2016 р. № 1055 о/с, маючи спеціальне звання, підполковника поліції, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону, не своєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

06.02.1992 року ОСОБА_3 склав Присягу працівника органів внутрішніх справ України.

ОСОБА_3 попереджений про обмеження, спрямовані на і запобігання корупційним та пов'язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю.

Таким чином, старший дільничний офіцер Фонтанського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, підполковник поліції ОСОБА_3 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, згідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції» (далі - Закону).

Згідно із частиною другою статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК). Вказана інформація вноситься 'до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № З, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації* особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Отже, поліцейський, як суб'єкт декларування має у обов'язковому, визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_3 порушено вимоги фінансового контролю, а саме за не подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані від набуття права власності на об'єкт рухомого майна, а саме: на автомобіль «Шевролет-Нива»універсал 2007 року випуску, чорний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, реєстрація від 14.06.2017, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 89760 грн.

Встановлено наступне:

- 14.06.2017 ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу рухомого майна у СЕ №4811/17/002506 -від 14.06.2017, придбав у приватну власність, автомобіль «Шевролет-Нива» універсал 2007 року випуску, чорний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, реєстрація від 14.06.2017, державний, номерний знак НОМЕР_1, вартість якого склала 89760 гривень. Факт набуття ОСОБА_3 права власності на зазначений автомобіль є заява №120134957 від 14.06.2017 на переоформлення об єкту рухомого майна на нового власника згідно договору купівлі-продажу (СЕ)., а також з реєстраційної картки ТЗ.

Таким чином, право власності у ОСОБА_3 на автомобіль «Шевролет-Нива» універсал 2007 року випуску, чорний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, виникло 14.06.2017 з моменту реєстрації в Регіональному сервісному центрі в Одеській області МВС України.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Таким чином, набуття права власності на рухоме майно - автомобіль «Шевролет-Нива» універсал 2007 року випуску, чорний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, реєстрація від 14.06.2017, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 89760 грн. перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року (50*1600 грн.=80000грн.), що свідчить про суттєві зміни майнового стану.

За таких умов у поліцейського, старшого дільничного офіцера Фонтанського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, підполковника поліції ОСОБА_3 виник обов'язок відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту набуття права-власності на рухоме майно - автомобіль, повідомити про це НАЗК.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Тобто упродовж періоду часу з 00:00 год. 15.06.2017 по теперішній час у ОСОБА_3 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що ОСОБА_3. до теперішнього часу не подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані - набуття права власності на автомобіль «Шевролет-Нива» універсал 2007 року випуску, чорний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, реєстрація від 14.06.2017, державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 89760 грн., чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи суб'єктом, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в їх порушення несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, якг перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане : корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

На дану постанову прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року, відносно ОСОБА_3 є незаконною, наводить відповідні доводи та просить скасувати постанову, винести нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах, передбачених санкціями вказаної статті.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 2 пункту 5 розділу XII Закону України №1697- VII, від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником. При цьому, прокурора, як суб'єкта оскарження, було виключено із зазначеної норми закону (Закон України №1697- VII від 14.10.2014 року).

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Щодо посилань прокурора на положення ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Оскарженою постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року, якою провадження за по справі відносно ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Санкція ст. 172-6 КУпАП передбачає тільки штраф, як захід адміністративного стягнення.

Таким чином, заходи примусового характеру, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені, застосовані не були і не могли бути застосовані.

Між тим, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015, від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями КУпАП, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»), а в апеляційній скарзі прокурора йдеться про погіршення становища ОСОБА_3, тому можливість прокурора оскаржувати в апеляційному порядку постанову судді про адміністративне правопорушення, не може бути розтлумачена поширено і не може охоплювати випадки не передбачені законом.

Таким чином, враховуючі діючі норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст.287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на оскаржену постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року відносно ОСОБА_3

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 7 та ч. 3 ст. 8 КУпАП, апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти до розгляду апеляційну скаргу прокурора, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ч.2 ст.7; ч.3 ст.8; ст. 293; ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП - повернути апелянту.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Потанін

З оригіналом згідно суддя: О.О.Потанін