П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2018 року .суддя Франківського районного суду м.Львова Гулієва М.І.,з участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, прож. у ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.173,185 КпАП України , -

В С Т А Н О В И В :

працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області скеровано до суду протокол Серія АА №153115 та серія АА № 198725 від 12.06. 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за те, що він 12.06.17р. близько 00 год. 10 хв. у м. Львові по вул. Цегельського,22 висловлювався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції,перебував з явними ознаками алкогольного сп»яніння, чим порушив громадський порядок та спокій,а також не реагував на неодноразові законні вимоги працівників поліції про необхідність припинення протиправних дій,погрожував їм фізичною розправою.

В судове засідання ОСОБА_3не з»явився,про причини неявки суд не повідомив,хоч належно увідомлений про час та місце розгляду справи.Відповідно до ст.268 КУпАП вважаю за можливе справу розглядати у його відсутності.

У попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому правопорушенні заперечив та пояснив, що 12.06. 2017 року він знаходився на приватній території ОСББ»Сніжне» по вул. Цегельського,22 у м.Львові,де з родиною та друзями відпочивав в альтанці.Близько 00.00 на подвір»я даного будинку незаконно проникли працівники поліції,які провели огляд автомобіля «Мерседес Бенц» та звернулись до нього з приводу надання посвідчення водія та техпаспорту,при цьому повідомили,що він ніби-то керуючи даним автомобілем на перехресті вул.Рудницького-Чупринки, порушив ПДР.Оскільки,він не є ні власником,ні водієм даного автомобіля,відмовив у наданні документів та повідомив,що працівники поліції незаконно знаходяться на приватній території.Незважаючи на це,поліцейські вимагали ,щоб він пройшов огляд на стан сп»яніння.Він відмовився,так як не перебував за кермом.В подальшому патрульні застосували до нього фізичну силу , зламали праву руку в лікті та оділи на нього кайданки.Можливо,він при цьому нецензурно висловлювався,однак це сталось не в громадському місці ,а на приватній території.Жодних протиправних дій не вчиняв, працівникам поліції не погрожував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що 12 .06. 2017 року перебуваючи на службі разом з інспектором Кільчицькою О.С.біля 23.30 на вул.Рудницького виявили автомобіль «Мерседес Бенц»,у якого не світились задні габарити, при зміні руху не включив поворот ,тому вони дали команду водію автомобіля зупинитись.Однак,він не зупинився,повернув на вул.Цегельського та заїхав у двір будинку.З даного автомобіля вийшов ОСОБА_2Вони підійшли до нього та попросили документи,але ОСОБА_2 документів не надав,сказав,що автомобілем не керував,відмовився пройти огляд на стан сп»яніння,вів себе агресивно,нецензурно висловлювався,на їх вимоги не реагував,тому було складено протоколи про адміністративні правопорушення,передбачені ст.173 та 185 КУпАп.У дворі були родичі та знайомі ОСОБА_2,але в якості свідків їх не запрошували,так як вони зацікавлені особи.Вони запропонували ОСОБА_5 поїхати у відділ поліції для встановлення особи,він спершу погодився,а потім відмовлявся сідати в машину,тому до нього було застосовано кайданки.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, запис з нагрудного відеореєстратора поліцейських,приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Визначення поняття громадського місця дано у ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення «,а саме: громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі,

споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за

запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу,

в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на частину будинку від 30.04.2009р,ОСОБА_6 про реєстрацію права власності на нерухоме майно,ОСОБА_2 володіє на праві спільної часткової власності 1/10 часткою будинку по вул.Цегельського,22 у м.Львові.

Згідно інфомаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного Реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна,земельна ділянка по вул.Цегельського,22 належить на праві приватної власності ОСББ»Сніжне».

Таким чином, події 12.06.17р.мали місце не в громадському місці ,а на приватній території,співвласником якої є ОСОБА_2За наведених обставин ,в діях ОСОБА_2відсутній склад адміністративного правопорушення,передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно нотаріально посвідченої заяви від ОСОБА_6повідомив,що є власником автомобіля»Мерседес Бенц 350» №АВ6297 СА. Та вечером 11.06.17р.приїхав на ньому на вул. Цегельського,22 у м.Львові на святкування дня народження онука ОСОБА_2,ключі та документи на автомобіль ОСОБА_2не передавав.

З наданого запису з нагрудного відеореєстратора поліцейських не вбачається керування ОСОБА_2 транспортним засобом»Мерседес Бенц 350» №АВ6297 СА .

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено,що згідно постанови Франківського районного суду м.Львова від4.12.17р. провадження у справі про скоєння ОСОБА_2адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП закрито за відсутністю події адмінправопорушення.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Вимоги працівника поліції та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті працівниками міліції , однак в протоколі про адмінправопорушення вказано, що ОСОБА_2 «нецензурно висловлювався в сторону працівників поліціїта не реагував на неодноразові законні вимоги працівників поліції про необхідність припинення протиправних дій,погрожував їм фізичною розправою», при цьому в чому полягали ці вимоги та протиправні дії в протоколі не вказано.

Відповідно до ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення(злісна непокора), таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обовязків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

У відповідності до пунктів 5 та 6 частини 1 статті 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події та якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Дослідивши адміністративні матеріали слід зазначити,що з них не можливо зробити однозначного висновку щодо неправомірності поведінки ОСОБА_2 та законності дій працівників поліції.Окрім того, суд оцінюючи дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розцінити їх як злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, оскільки з боку ОСОБА_2 мало місце ігнорування виконання певних вимог, що не охоплює поняття «злісна непокора» згідно Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, відповідно до пункту 1 частини 1статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі відносно ОСОБА_2 у вчинені ним адміністративних правопорушень, передбачени ст.173 ,185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.І.Гулієва