Провадження № 3/761/8514/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Щебуняєва Л.Л., при секретарі - Якимів І.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, прокурора Київської місцевої прокуратури №10 Дяченка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

справу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушену старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України капітаном поліції Геращенком Віталієм Сергійовичем за протоколом №241 від 26 жовтня 2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП,

відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Плесецьке,Васильківського району,Київської області , громадянки України, працюючої головним спеціалістом відділу методичного та нормативно-правового забезпечення юридичного управління Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрованої за адресою:АДРЕСА_1,проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ,пов'язане з корупцією, ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу обліку та розподілу житлової площі управління житлового забезпечення Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), будучи державним службовцем ,відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ,примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності,на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»,несвоєчасно без поважних причин , 02 квітня 2018 року подала щорічну декларацію за 2017 рік особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ,чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, зазначив,що вона своєчасно не подала щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з поважних причин,оскільки розпочала роботу щодо заповнення декларації 26 березня 2018 року ,отримав останню інформацію про доходи чоловіка 29 березня 2018 року та не змогла вчасно завершити роботу з подачею декларації до 31 березня 2018 року у зв'язку з технічними неполадками на сайті НАЗК. В період з 29 березня 2018 року по 31 березня 2018 року неодноразово ,протягом тривалого часу,намагалась продовжити заповнення декларації та подати її вчасно , проте у зв'язку з технічними проблемами розділи не відкривалися,вона не змогла завершити роботу та вчасно подати декларацію. І лише 2 квітня 2018 року,після відновлення нормального функціонування сайту НАЗК, вона змогла подати щорічну декларацію за 2017 рік . Вказує на те,що вона не мала умислу на несвоєчасне подання щорічної декларації. 4 квітня 2018 року,у зв'язку з несвоєчасним поданням декларації,вона повідомила про вказані обставини директора Департаменту будівництва та житлового забезпечення ,який листом від 10 квітня 2018 року повідомив НАЗК про факт несвоєчасного подачі нею декларації.

Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор вважав доведеним несвоєчасне без поважних причин подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке є підставою для визнання винною та притягнення останньої до адміністративної відповідальності,передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з'ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшла висновку, що провадження по справі належить закрити, з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України передбачає,що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

09 листопада 2001 року ОСОБА_1 прийнято Присягу державного службовця.

12 червня 2016 року ОСОБА_1 попереджена про обмеження ,встановлені Законами України «Про державну службу »,«Про боротьбу з корупцією» стосовно осіб ,уповноважених на виконання функцій держави,що спрямовані на запобігання корупції .

Згідно наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №58-к від 28 лютого 2017 року ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу обліку та розподілу житлової площі управління житлового забезпечення Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Судовим розглядом встановлено,що відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб,уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ,які вчиняла ОСОБА_1,остання вчиняла послідовні дії користувача ІТС Реєстр на подання декларації з 26 березня 2018 року по 02 квітня 2018 року: 26 березня 2018 року у період часу з 13:40:16 до 14:07:12 натискала кнопку «Нова декларація на основі цієї»,вчиняла дії направлені на заповнення/перегляд розділів 1,2.1,2.2,3 . 29 березня 2018 року з 16:39:56 до 16:45:48 ОСОБА_1 натискала кнопку «Нова декларація на основі цієї» ,продовжила роботу у реєстрі та вчинила дії направлені на заповнення/перегляд розділів 1,2.1,2.2, 3. 31 березня 2018 року з 20:10:53 до 23:22:09 ОСОБА_1 натиснула кнопку «Нова декларація на основі цієї», продовжила роботу у реєстрі та вчинила дії направлені на заповнення/перегляд розділів 1,2.1,2.2, 3. 01 квітня 2018 року -з 11:30:37 до 12:15:17,з 14:06:04 до 14:48:48, з 18:40:01 до 21:05:35 ОСОБА_1 продовжила роботу у реєстрі та вчиняла дії направлені на заповнення /перегляд розділів 1, 2.1,2.2. 2 квітня 2018 року - з 08:44:57 до 11:20:31 ОСОБА_1 продовжила роботу у реєстрі ,вчиняла дії по заповненню/перегляду розділів декларації,натиснула кнопку «Подати документ»,відкрито сторінку накладання ЕЦП (11:16:56),11:17:17-подання документу підтверджено ЕЦП,документ подано ,після чого неодноразово переглядала розділ «Мої документи»,видаляла чернетку.

На момент подання декларації ОСОБА_1 є суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» , оскільки,будучи державним службовцем категорії «В» ,обіймала посаду головного спеціаліста відділу обліку та розподілу житлової площі управління житлового забезпечення Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), при цьому відповідну декларацію подала до Національного агентства з питань запобігання корупції 2 квітня 2018 року , ,о 11 годин 17 хвилин , і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються самою ОСОБА_1

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що остання мала умисел на несвоєчасне, без поважних причин, подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції » корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Одночасно, суддею враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland, жалоба N 26229/95, ECHR 2002-II) від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» (CASE OF AMANN v. SWITZERLAND, заява № 27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Окрім цього, відповідно до положень ч. 1 ст.9 КУпАП , адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП ,згідно до якої адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків та ст.11 КУпАП ,якою передбачено,що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП ,характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у неї прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне подання електронної декларації, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученим до матеріалів справи листом НАЗК від 10 вересня 2018 року

№ 44-01/39656/18 з додатком, яким засвідчено послідовність дій користувача ОСОБА_1, які було здійснено неодноразово,протягом тривалого часу з особистого електронного кабінету на сайті НАЗК з 26 березня 2018 року по 2 квітня 2018 року ,направлених на своєчасне подання декларації , власноручним повідомленням після невдалих спроб своєчасного подання декларації останньою за місцем роботи щодо обставин несвоєчасного подання нею декларації та зверненням з цього питання до НАЗК .

Більше того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено в діях ОСОБА_1 будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання декларації.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим її притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

У відповідності до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато,а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Л. Щебуняєва