Справа №: 310/9448/18
3/310/2574/18
ПОСТАНОВА
Іменем України
22 листопада 2018 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Морока С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення військової служби правопорядку Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Кущовська Краснодарського краю РФ, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовець, заступник командира батальйону з тилу начальник тилу військової частини НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 172-14 КпАП України,

В с т а н о в и в:
Відносно ОСОБА_2 складено протокол ДНЗ/1 №98 про військове адміністративне правопорушення від 05.11.2018 за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Згідно з протоколом, 24.07.2018 майор ОСОБА_2 , будучи військовою посадовою особою, на яку покладено обов`язок всебічного тилового забезпечення потреб військової частини НОМЕР_2 , всупереч інтересам служби, в порушення вимог статей 9, 11, 16, 17, 58, 59, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, перевищив покладені на нього службові повноваження, свідомо відпустив старшого прапорщика ОСОБА_3 з району виконання завдань в зоні проведення ООС, що явно виходить за межі наданих йому повноважень, тобто в умовах особливого періоду вчинив військове правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.172-14 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що в період з 02 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року він перебував у щорічній відпустці та знаходився в м. Очаків.

ОСОБА_2 підтвердив, що старший прапорщик ОСОБА_3 дійсно йому телефонував та говорив, що йому необхідно поїхати до м. Бердянськ за сімейними обставинами, на що він йому повідомив про необхідність звернутися з цього питання до когось іншого в частині, оскільки перебуває у відпустці та приймати рішення щодо пересування ОСОБА_3 він не міг.

Будь-яких рішень щодо пересування ОСОБА_3 ОСОБА_2 не приймав, хто дозволив ОСОБА_3 пересуватися до м. Бердянськ йому невідомо.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суд вважає недоведеною провину ОСОБА_2 у перевищенні службових повноважень в умовах особливого періоду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, в тому числі, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З наявного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 , будучи військовою посадовою особою, відпустив старшого прапорщика ОСОБА_3 з району виконання завдань в зоні проведення ООС, чим перевищив межі своїх повноважень, так як перебував у цей період часу у щорічній відпустці.

З письмових пояснень ОСОБА_3 , 24.07.2018 він відпросився у майора ОСОБА_2 та поїхав до м. Бердянськ.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , приблизно 24.07.2018 йому телефонував ОСОБА_3 та повідомив про необхідність виїзду до м. Бердянськ, на що той йому порекомендував звернутися до іншої особи в частині, оскільки він на той час перебував у відпустці та не мав повноважень приймати рішення щодо його пересування.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили повноваження ОСОБА_2 на вирішення питань щодо пересування військовослужбовців, в тому числі й ОСОБА_3 , а також відсутні докази, якими доведено, що саме з дозволу ОСОБА_2 . 24.07.2018 ОСОБА_3 відбув у відпустку до м. Бердянськ.

Також до матеріалів справи не долучені докази на підтвердження пояснень ОСОБА_3 з приводу того, що ОСОБА_2 дозволив йому покинути район виконання завдань в зоні проведення ООС, та не спростовані доводи ОСОБА_2 про те, що він рекомендував ОСОБА_3 звернутися до безпосереднього керівника з приводу його пересування до м. Бердянськ.

В матеріалах справи взагалі відсутні відомості про те, хто був безпосереднім командиром ОСОБА_3 та мав повноваження з вирішення питань щодо пересування військовослужбовця, у кого в підпорядкуванні був останній.

Фактичних даних на доведення події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП в діях ОСОБА_2 ані протокол про адміністративне правопорушення, ані додані до нього письмові докази не містять.

Згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-14 ч. 2, 247 п. 1 КпАП України,

П о с т а н о в и в:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в десятиденний строк з моменту винесення.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С.М. Морока