Номер провадження: 33/785/361/18
Номер справи місцевого суду: 522/963/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника Державного архіву Одеської області ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працююча на посаді начальника відділу використання документів інформації публікацій та зовнішніх завязків Державного архіву Одеської обласної державної адміністрації, жителька АДРЕСА_1,

притягнена до адміністративної відповідальності та піддана стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за те, що ОСОБА_2 будучи начальником відділу використання документів інформації, публікацій та зовнішніх звязків Державного архіву Одеської області Одеської обласної державної адміністрації та будучи державним службовцем шостого рангу, категорії «Б» посад державного службовця, не своєчасно подала за місцем роботи електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік., а саме 04.11.2016 року об 11 годині 37 хвилин.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що на початку 2016 року подала письмову декларацію про доходи, а строки подачі електронної декларації пропустила у звязку із перебуванням у відпустці з 10 жовтня 2016 року по 03 листопада 2016 року, та після її закінчення, в перший робочий день одразу подала електронну декларацію, жодного наміру порушувати вимоги закону не мала, крім того, доглядала за хворою престарілою матір,ю. Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та представника Державного архіву Одеської області ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді справи суд повинен з'ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом, чи є особа винною у його вчиненні, чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Однак, ці вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі не були дотримані, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Так, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суддя зазначив, що остання допустила порушення вимог фінансового контролю, оскільки несвоєчасно подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції», оскільки подала 04 листопада 2016 року(строк подачі декларації був встановлений до 30 жовтня 2016 року) за останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Проте, такий висновок суду не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею корупційного правопорушення, суддя не зясував чи містить це діяння склад правопорушення, передбаченого Законом, чи є особа винною у його вчиненні, чи не має інших обставин, що виключають провадження у справі.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу корупційного адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно було врахувати, наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення зазначеного у ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Так, за змістом ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» порушення фінансового контролю субєктами декларування полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи та майновий стан, прагне уникнути цього і, таким чином, досягти певної мети по приховуванню доходів, одержаних незаконним шляхом, однак ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній постанові судді не вказано на наявність в діях ОСОБА_2 прямого умислу на порушення спеціальних обмежень для державних службовців, а також відсутні посилання на докази, які б підтверджували такий умисел.

За наведених обставин, доводи в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3-6) про те, що ОСОБА_2, не подала до 1 листопада 2016 року за останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік, допустила порушення вимог Закону щодо фінансового контролю, чим вчинила повязане з корупцією адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП є безпідставними, оскільки в протоколі нічого не вказано про її умисел на скоєння саме цього адміністративного правопорушення. В той же час, до апеляційної скарги ОСОБА_2 додана копія наказу державного архіву Одеської області Одеської обласної державної адміністрації про надання відпустки ОСОБА_2 в період з 10 жовтня 2016 року по 03 листопада 2016 року, що свідчить про неможливість подання декларації в строк до 01 листопада 2016 року. Також, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься копія письмової декларації ОСОБА_2 за 2015 рік, яку остання заповнила 25.03.2016 року.

З огляду на викладене, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 діяння не містить складу правопорушення, повязаного з корупцією, оскільки відсутня субєктивна сторона такого правопорушення. Районний суд при розгляді справи не звернув уваги на відсутність доказів на підтвердження прямого умислу ОСОБА_2, яка вперше подавала електронну декларацію, вперше отримувала для цього ключ та пропустила строк подання за останнім місцем роботи декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік лише на 4 дні, у звязку з чим висновки суду про намір її приховати таким чином доходи одержані незаконним шляхом, дійшов помилкового висновку про наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, із медичної довідки про стан здоровя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, довідки про сімейний стан ОСОБА_2 вбачається підтвердження доводів апеляційної скарги щодо здійснення догляду за матір,ю.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення повязаного з корупцією та передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП є слушними і підлягають задоволенню, а тому постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5