Справа № 461/8252/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/1577/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 483 ч.1 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Белени А.В.,

з участю представника митниці - Зирянова О.Ю.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Рибака Назарія Ярославовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2017 року відносно ОСОБА_2, -

встановив:

Цією постановою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483МК України закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу №5565/20900/17 від 28.10.2017 р. транспортний засіб «VW Passat», кузов НОМЕР_1 з ключем запалювання, доручення (OSWIADCZENIE) від 02.10.2017 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - повернуто ОСОБА_2.

Згідно постанови судді першої інстанції та протоколу про порушення митних правил №5565/20900/17 від 28.10.2017 року, 06.10.2017 року о 05 год. 05 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС, із Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор» в'їхав транспортний засіб «VW Passat», кузов НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

До митного контролю та оформлення громадянин ОСОБА_2 подав наступні документи: паспорт громадянина України номер НОМЕР_3, виданий 17.11.2016 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, згідно з яким, власником транспортного засобу є ОСОБА_7 доручення (OSWIADCZENIE) від 02.10.2017, видане громадянином ОСОБА_8 громадянину України ОСОБА_2, засвідчене нотаріусом ОСОБА_9 та зареєстроване (Repertorium A numer) під НОМЕР_4.

При здійсненні митних формальностей у працівників митного органу виникла підозра щодо достовірності поданих до митного контролю документів на право користування автомобілем, а саме Доручення. У зв'язку з цим, Львівською митницею ДФС засобами електронного зв'язку 06.10.2017 р. за №12628/13-70-20/10/38 скеровано лист до нотаріальної канцелярії «ОСОБА_10 (АДРЕСА_2), щодо підтвердження чи спростування факту посвідчення доручення на право користування транспортним засобом «VW Passat», кузов НОМЕР_1. 06.10.2017 р. Львівської митниці ДФС надійшло повідомлення від нотаріальної канцелярії «ОСОБА_11 ОСОБА_10» (вх. від 06.10.2017 №1034/10/13-70-20/38) у якій зазначено, що документ на ім'я ОСОБА_2 не складався у їх канцелярії.

У зв'язку з отриманою відповіддю, Львівською митницею ДФС засобами електронного зв'язку 06.10.2017 за №12654/10/13-70-20/38 скеровано лист до нотаріальної Палати в Кракові (Izba Notarialna w Krakowie) з метою підтвердження факту відсутності нотаріального посвідчення доручення на ім'я ОСОБА_2. 12.10.2017 засобами електронного зв'язку на офіційну скриньку управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС отримано повідомлення нотаріальної Палати в Кракові (Izba Notarialna w Krakowie) (вх. від 12.10.2017 №1092/10/13-70-20/38. У своєму листі нотаріальна Палата підтвердила, надану інформацію з нотаріальної канцелярії «ОСОБА_11 ОСОБА_10».

На дану постану подав апеляційну скаргу представник Львівської митниці в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2017 року та винести нову постанову, якою:

- громадянина України ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару - 101 710,69 грн. з конфіскацією товару вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №5565/20900/17 від 28.10.2017 року;

- стягнути зі ОСОБА_2 в користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, а висновок викладений в ній помилковим та необґрунтованим.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції в першу чергу при розгляді справ про порушення митних правил повинен керуватися нормами Митного кодексу України, а норми КУпАП використовувати лише за умови, що такі питання не врегульовані Митним кодексом України.

Апелянт покликається, що суд не надав належної оцінки твердженню про те, що під час розгляду справи не здобуто доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення. Однак митниця не ставить у вину ОСОБА_2 факт підробки доручення, а вміняє йому подання до митного контролю підробленого доручення. При цьому суд також не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що автомобіль він придбав, тобто на день оформлення доручення він вже був власником транспортного засобу придбаного в Республіці Польща, тобто доручення оформлене з метою переміщення ТЗ через митний кордон України. Таким чином твердження суду про відсутність умислу в діях ОСОБА_2 не відповідає дійсності.

На дану апеляційну скаргу подав свої заперечення ОСОБА_2, який просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки представниками митниці не здобуто належних доказів підроблення доручення на право користування транспортним засобом, не доведено умислу в його діях, оскільки при оформленні доручення він присутній не був, не було встановлено особу довірителя, не було його допитано з приводу надання доручення та не перевірено справжність його підпису на цьому дорученню, оскільки нотаріус в завіряє лише справжність підпису довірителя.

Заслухавши представника Львівської митниці ДФС, який просив задоволити апеляційну скаргу представника Львівської митниці, думку ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу представника митниці залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст.1 ч.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно змісту ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, які утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до змісту ст. 458 МК України та постанови Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06. 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні, умисні або з необережності дії чи бездіяльність, що посягають на встановлені кодексом та іншими актами законодавства порядок, переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль покладено на митні органи митним кодексом чи іншими законами України та за які передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно п.5 Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06. 2005 року « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України щодо ОСОБА_2 дотримався вимог передбачених чинним законодавством в повній мірі.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення розуміє і усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, транспортних засобів через митну територію України по підроблених документах, і прагне їх ввести на територію України з порушенням встановленого порядку.

Так з протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 вбачається, що підставою для його складання слугувала відповідь на запит Львівської митниці до нотаріальної Палати в Кракові про те, що документ на ім'я ОСОБА_2 не складався в їх канцелярії .

З заперечень ОСОБА_2, які він надав судам першої та апеляційної інстанції вбачається, що на автомобіль який він придбав автомобіль в Республіці Польща йому продавцем було надано нотаріально посвідчене доручення на право користування автомобілем від 02.10.2017 року. При виготовлені та посвідченні вказаного доручення ОСОБА_2 присутній не був, оскільки такі дії вчинялися продавцем особисто. Сумніву в тому, що документи на автомобіль та доручення справжні не викликало сумнівів. Наміру щодо незаконного переміщення автомобіля через митний кордон України не мав.

В той же час Львівською митницею ДФС ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не було надано будь - яких доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2, перетинаючи кордон транспортним засобом автомобілем марки «VW Passat», кузов НОМЕР_1. 06.10.2017 року, згідно якого власником транспортного засобу є ОСОБА_7 та надаючи для митного контролю представнику митного органу документи на автомобіль та нотаріально посвідчене доручення, знав та усвідомлював, що останнє одержано незаконним шляхом, оскільки в дійсності доручення нотаріусом не посвідчувався та не видавався.

Таким чином, розглядаючи дану справу суддя суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП в повній мірі з'ясування обставин справи, а викладений у постанові суду висновок щодо невинуватості ОСОБА_2 у невчиненні адміністративного правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 247, ст.294 КУпАП, ст.ст. 483, 528, 530 МК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Рибака Назарія Ярославовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05.12..2017 року, якою провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483МК України відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.