Справа № 474/258/18
Провадження № 3/474/94/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.04.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, матеріали, які надійшли від Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 08.01.1994р.н., (РНОКПП: НОМЕР_1), громадянки України, працюючої соціальним працівником відділення соціальної допомоги вдома Територіального центру надання соціальної допомоги, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

20.01.2018р., близько 19 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1, за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинила насильство в сім'ї фізичного характеру відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій нанесла два удари правої руки в область сідниць, внаслідок чого могла бути завдана фізична шкода здоровю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 895257 від 13.02.2018р. надійшов до суду 29.03.2018р.

При розгляді справи ОСОБА_1, якій роз'яснено положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, не визнала. Водночас, ОСОБА_1 підтвердила, що нанесла своїй малолітній доньці два удари правої руки в область сідниць, оскільки остання вередувала та погано себе поводила, однак ОСОБА_1 не вважає, що в даному випадку вона застосовувала до своєї доньки фізичне насильство, так як мала повне правно на такі методи виховання свої дитини.

Також зазначила, що права передбачені ст. 268 КУпАП її зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, викликати свідків вона не бажає.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративного арешту на строк до семи діб.

З комплексного аналізу чинного законодавства України вбачається, що фізичне насильство - це удари, поштовхи, струшування, шльопанці, стусани, щипки, удушення, стискання і припікання.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 та 7 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані поважати дитину.

Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до принципів Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 19 вказаної Конвенції задекларовано, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 895257 від 13.02.2018р., який остання підписала без будь-яких зауважень щодо його змісту, підтверджується: поясненнями самої порушниці, наданими в судовому засіданні; клопотанням директора НВК ОСОБА_3 від 31.01.2018р. на адресу голови Сирівської сільської ради, щодо відвідування сім'ї ОСОБА_1; актом від 01.02.2018р. про відвідування сім'ї ОСОБА_1; довідкою Сирівська амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 02.02.2018р., згідно якої у ОСОБА_2 станом на 02.02.2018р. пошкоджень м'яких тканин не виявлено.

При призначенні адміністративного стягнення, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, яким потерпілій не заподіяно фізичної шкоди, особу правопорушниці, яка вину у вчиненні правопорушення не визнала, раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, відсутність обставин, які пом'якшують та обтяжують відповідальність, і з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою її виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу мінімальної межі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33-35, 40-1, 173-2, 221, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і призначити її адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (Врадіївський УК/Врадіївський район , код класифікації доходів 21081100 р/р 0131, банк отримувача ГУ ДКСУ у Миколаївській області МФО банку отримувача 826013) у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів Врадіївський УК/Врадіївський район 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38029445, рахунок отримувача: 0131, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО банку отримувача: 826013, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Строк для добровільної сплати штрафу правопорушнику встановлено до 21.04.2018р. включно.

Скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол