Провадження №33/784/118/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Ямкової О.О.

за участю секретаря Горенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 5 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 7 грудня 2017 р. о 02 годині 35 хвилин в місті Миколаєві по вул. Велика Морська ОСОБА_1, керував транспортним засобом ВMW 730D, державний номер НОМЕР_1, та був зупинений представниками патрульної поліції. У зв'язку з підозрою, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння йому запропоновано пройти огляд із застосуванням приладу Драгер та у медичному закладі. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, винесена поверхнево і формально.

На його думку суд недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його ґрунтуючись на припущеннях, а також, допустив неправильність при застосуванні норм права.

Зазначає про те, що представниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан сп'яніння, так як йому не було запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі, а він від його проходження не відмовлявся.

А саме: спочатку особа повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявлення сп'яніння, то працівник поліції складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліцій, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, у протоколі взагалі не сформульовано проходження якого виду огляду водій повинен пройти на вимогу поліцейського, а його огляд на стан сп'яніння проведено з порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, в саме за відсутності свідків, особисті дані яких у протоколі не зазначені.

Відсутні також у справі і дані про його відсторонення від керування транспортним засобом, що викликає сумнів у законності дій поліцейського.

Нажаль, суд першої інстанції вищезазначеним фактам у своєї постанові оцінку не дав, що призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає правильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки суду ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які спростовують доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, які були присутні при його складанні, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, зокрема, у медичному закладі, як на місці першої зупинки транспортного засобу, так і на місці повторної зупинки транспортного засобу, після його переслідування працівниками поліції, у зв'язку із самовільним залишенням місця першої зупинки, чим за складеним протоколом порушив п. 2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозапису здійсненому працівником поліції.

Дослідивши цей відеозапис, суддя встановив, що на момент першої зупинки автомобіля ВMW 730D по вул. Велика Морська ОСОБА_1 знаходиться за кермом, а поряд на передньому пасажирському місці, за твердженням водія, його син. Автомобіль знаходиться на проїжджій частині дороги, та зупинився за припарковими іншими автомобілями. Поряд ніяких інших осіб, крім поліцейських немає. Водій на вимоги поліцейських пройти огляд на стан сп'яніння не реагує, надати документи для складення протоколу не бажає, розмовляє через частково відкрите вікно передньої двері, пояснюючи, що випив пляшку пива, а тому просить його відпустити додому і вирішити питання в іншій спосіб. При запрошенні свідків для складення протоколу покидає місце першої зупинки на автомобілі, внаслідок чого поліцейські патрулі його переслідують. При повторній зупинці автомобіля водію ОСОБА_1 знову неодноразово роз'яснюють порядок проходження огляду на алкогольне сп'яніння, але він в черговий раз звертається до кожного окремо поліцейського щодо вимкнення камери та вирішення питання іншим шляхом, що свідчить про стійке небажання та відмову у проходженні огляду. При цьому, видно, що на момент складення протоколу запрошені свідки, крім яких поряд знаходяться поліцейські, водій та за його твердженням син. Інших осіб, які б могли вирішувати свої питання з водієм ОСОБА_1 за обставинами, викладеними ним у письмових поясненнях (а.с.20-22) не вбачається.

Отже, доводи апелянта про те, що йому не роз'яснювався порядок проходження огляду на алкогольне сп'яніння, а він від його проходження не відмовлявся, та такі обставини не були зафіксовані при свідках, пояснення яких додані до протоколу, не знайшли свого підтвердження.

Не відповідають дійсності і твердження апелянта щодо незрозумілості вимог поліцейського щодо виду огляду та необхідності проходження. За протоколом про адміністративне правопорушення в ньому чітко зазначено, що водій відмовився від пропозиції «пройти огляд для визначення стану сп'яніння», а за відеозаписом - йому неодноразово роз'яснювалося представниками поліції порядок проходження такого огляду та наслідки цієї відмови.

Також, при прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, під час судового розгляду у суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв клопотання про їх допит в суді.

Ці обставини підтверджені і письмовими поясненнями інспектора поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наведені показання свідків та представника поліції узгоджуються та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Тому доводи апелянта про порушення його процесуальних прав з огляду на те, що ці свідки не допитані в суді, не є слушними.

Щодо долучених письмових пояснень свідків ОСОБА_1 і ОСОБА_5, які допитані судом, то ним вірна дана оцінка при ухваленні постанови, так як їх зміст повністю спростовуються іншими дослідженими судом першої інстанції доказами, в тому числі відеозаписом про обставини події.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП щодо місця, часу вчинення, суті адміністративного правопорушення, та повністю узгоджуються з даними відеозапису, здійсненого за допомогою відеореєстратора при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відсутність в ньому особистих даних свідків, письмові пояснення яких додані до протоколу, не спростовує суттєвих обставин самої події.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 5 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова