АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/310/2018 Головуючий у першій інстанції - Родіонов С.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду від 26 червня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Оболонського районного суду від 26 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до постанови судді ОСОБА_2. 26 травня 2017 року о 17:50 годині в м. Києві на вул. О.Архіменка,8, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (зірниці очей не реагують на світло, бліде обличчя), від проходження всіх форм та методів огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з прийнятим суддею рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду від 26 червня 2017 року та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначає, що постанова судді суду першої інстанції є незаконною, прийнята без дотримання вимог про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин справи, а висновки суду суперечать фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, судом першої інстанції помилково зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження всіх форм та методівогляду на стан сп'яніння, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №162798 від 26 травня 2017 року зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, а в рапорті інспектора Подгуренка Є.О. зазначено, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд в KMHKJI «Соціотерапія», від якого ОСОБА_2 відмовився.

Апелянта вважає, що суддею не враховано те, що інспектором поліції ОСОБА_4, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії БР №162798 від 26 травня 2017 року та рапорт, перед тим, як запропонувати огляд в медичному закладі не було запропоновано ОСОБА_5 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, що є прямим порушенням порядку огляду водія на стан сп'яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП України., а відмова ОСОБА_5 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, який було запропоновано інспектором поліції ОСОБА_4 всупереч ст. 266 КУпАП України, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_5 щодо такої відмови складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

ОСОБА_5 звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження знаходження ОСОБА_5 в стані наркотичного сп'яніння на момент зупинки автомобіля працівниками поліції.

Крім того, на думку апелянта, судом не було враховано того, що докази, на які посилався суд, є недопустимі та неналежні, з наступних підстав:

- Пояснення у свідка ОСОБА_6, яка підписалася у протоколі про адміністративне правопорушення, який був складений інспектором поліції ОСОБА_4, було відібрано іншим інспектором поліції - ОСОБА_7;

- В письмових поясненнях свідка ОСОБА_6 відсутнє зазначення дати та місця народження, а також документа, що засвідчує особу. Це може свідчить про те, що інспектори поліції не ідентифікували особу свідка, коли залучали його;

- В графі письмових пояснень ОСОБА_6 не вказано рік події, щодо якої вона давала пояснення;

- В письмових поясненнях ОСОБА_6 міститься зазначення, що у її присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп'яніння. Це не узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення від 26 травня 2017 року, в якому даний свідок ОСОБА_6 засвідчили своїм підписом те, що ОСОБА_8 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога;

- В матеріалах справи відсутні письмові пояснення другого свідка - ОСОБА_9

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6

Сам ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції, не визнаючи себе винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заперечував того, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, посилаючись на те, що він не перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння за допомогою технічного засобу та не пропонували проведення огляду у закладі охорони здоров'я є неспроможними, оскільки огляд на стан наркотичного сп'яніння не може бути проведеним за допомогою технічних засобів, а відмова ОСОБА_2 від проведення огляду у встановленому законом порядку, тобто у закладі охорони здоров'я, підтвердили два свідки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки не перебував у такому стані, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних засобів, незалежно від стану, у якому він перебував.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення у даній справі доведена належними і допустимими доказами.

Окрім письмових пояснень, які містяться на другому аркуші справи, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_6 засвідчили обставини вчиненого адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1, 2).

При цьому та обставина, що у поясненні свідка ОСОБА_6 відсутні дані про документ, який посвідчує її особу, а також те, що письмові пояснення у свідків відбирав не той працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ніяким чином не стосується суті пояснень згаданих свідків.

Посилання в апеляції на те, що письмові пояснення свідка ОСОБА_6 не узгоджуються з обставинами, викладеними у протоколі, які свідок ствердила своїм підписом, є необґрунтованими, оскільки і у письмових поясненнях і у протоколі про адміністративне правопорушення свідок підтвердила те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови судді Оболонського районного суду від 26 червня 2017 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Оболонського районного суду від 26 червня 2017 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська