АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/135/18 Справа № 711/144/18 Головуючий по 1 інстанції Степаненко О. М.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 року ОСОБА_3 визнана винною за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що вона 03.01.2018 о 21 год. 02 хв. в м. Черкаси по вул. Романа, 26 керувала автомобілем Toyota RAV4, н. з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.01.2018 р., закрити провадження у справі та звільнити її від сплати судового збору згідно закону.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що в зазначений день була безпідставно зупинена працівники поліції, у зв'язку з тим, що керувала автомобілем із задній номерним знаком, який був закритий іншими предметами (фаркопом), адже це не відповідає дійсності, враховуючи, що автомобіль був нею придбаний вже в такій комплектації.

Указує, що відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки вважає, що алкотестер може помилятися, а до наркодиспансеру відмовилась їхати, адже вдома лишилися неповнолітні діти, які в той час хворіли. Щодо твердження поліцейського про запах алкоголю з порожнини рота, апелянт вказує, що, коли вона вживає цибулю або часник, то не може сідати за кермо автомобіля, адже поліцейським здається, що у неї запах алкоголю. Крім того, вказує апелянт, працівникам поліції вона пояснювала, що їла салат з цибулею, а оскільки у неї хвора печінка, то їжа перетравлюється дуже повільно. При цьому зазначає, що напередодні події 02.01.2018 р. зранку вживала шампанське. Вказує, що вона є інвалідом ІІІ групи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, які в ній наведені. Указала, що на даний час змінила прізвище на «ОСОБА_3», а у водійському посвідченні залишилося прізвище «ОСОБА_3».

Заслухавши пояснення апелянта, вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 Розділ IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 212377 підставою огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 стало те, що поліцейський виявив у неї ознаки сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка, що яка відповідає обстановці (а.с.1).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту вбачається, що ОСОБА_3 відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння. Факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не заперечує.

Виходячи з цього, дії обвинуваченої судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченої стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Твердження апелянта щодо безпідставності зупинення вищезазначеного автомобіля, суддя апеляційного суду відхиляє, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Тобто факт указаної вище відмови утворює самостійний склад правопорушення щодо його об'єктивної сторони.

Оскільки сам факт відмови не заперечується обвинуваченою у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції не має обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги. Незнання особою юридичних наслідків указаної вище відмови не може бути підставою для уникнення відповідальності, передбаченої чинним законом.

Щодо вимоги апелянта про її звільнення від сплати судового збору, оскільки вона є інвалідом групи суддя суду апеляційної інстанції вбачає наступне.

Згідно зі ст. 40-1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи (а.с. 21). Враховуючи наведене, ОСОБА_3 не підпадає під категорію осіб, які звільненні від сплати судового збору, тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з неї на користь держави судовий збір у відповідному розмірі.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко