ПОСТАНОВА

іменем України

23 лютого 2018 рокуСправа №451/413/17
Провадження № 3/451/2/18

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Мулявка О.В. з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №510402 від 16.03.2017 року, ОСОБА_2, 16 березня 2016 року, о 12 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем CR-V з номерним знаком GZK1410 по другорядній дорозі, не виконав вимог дорожнього руху (2.1 «Дати дорогу»), виїхав на головну дорогу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем, чим порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України.

Дії правопорушення кваліфіковано за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна.

В судове засідання зявився захисник ОСОБА_1, причетність до вчинення адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що ОСОБА_2 не порушив пункт 10.2 Правил дорожнього руху зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки обєктивна сторона, яка передбачена даним пунктом не відповідає фактичним обставинам справи, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, надав письмові пояснення, аналогічно викладених ним в судовому засіданні.

Згідно 10.2. Правил дорожнього руху. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а зїжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.124 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена цією статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 трапилася на автодорозі Броди-Червоноград, тобто не на виїзді з прилеглої території та житлової зони в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, а на перехресті автодоріг, які призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежені по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Отже, порядок проїзду перехресть на автодорогах повинен регулюватися п.16.11 ПДР, відповідно до якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних часин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має судом розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

З урахуванням пояснень захисника ОСОБА_1, протоколу про адміністративне правопорушення та обставин справи, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідність вимогам п.10.2 ПДР України, тобто в його діях відсутній склад правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити в звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяОСОБА_4