Справа № 638/498/18
Провадження № 3/638/508/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Харкові у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу серії БД № 124161 від 05.12.2017 року, ОСОБА_1 05.12.2017 року о 04 годині 00 хвилин у м. Харкові по вул. Культури, 12, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: нечітка хода, порушення координації рухів, невнятна річ, розширені зрачки, слабе реагування на зміну світла. Огляд на стан наркотичного та алкогольного спяніння проводився згідно вимог закону, а саме у лікаря-нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26 в ХОНД.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату, місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обовязковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Захисник особи ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки автомобілем на момент складання протоколу не керував. Також була порушена Інструкція щодо відібрання зразків на стан наркотичного спяніння, свідка на місці події не було. Окрім того, була порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши пояснення захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що діями водіяОСОБА_1 порушені вимоги пункту 2.9-А Правил дорожнього руху України: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», а тому суд кваліфікує його дії за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме - керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення , завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №124161 від 05.12.2017 року, поясненнями свідка ОСОБА_3 від 05.12.2017 року, розпискою ОСОБА_4 про прийняття автомобіля у своє управління, рапортом інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в м. Харкові ОСОБА_5, висновком Комунального закладу охорони здоровя «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2017 року№3380, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння.

У судовому засіданні, проведеному 16.02.2018 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка ОСОБА_3, проте останній в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був своєчасно та належним чином повідомлений.

Також було задоволено клопотання про виклик свідка - ОСОБА_4, якого ОСОБА_6 зобовязався повідомити про час та дату судового засідання, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо його місця реєстрації/проживання чи інших засобів звязку, проте даний свідок в судове засідання з невідомих причин не зявився.

Окрім того, за клопотанням ОСОБА_1 був здійснений запит до Управління патрульної поліції у Харківській області з проханням повідомити, чи застосовувався поліцейським під час події, що мала місце, такий превентивний захід як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в порядку пункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», а також висловлено прохання про забезпечення явки інспектора, що склав адміністративний протокол інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_5 та екіпаж поліції, що був на місці події, у судове засідання, проте це виявилось безрезультатним.

Також за клопотанням ОСОБА_1 було здійснено виклик лікаря, який склав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2017 року - ОСОБА_7 через Комунальний заклад охорони здоровя «Обласний наркологічний диспансер», проте остання через канцелярію суду подала клопотання про проведення розгляду справи без її участі, оскільки у звязку з сімейними обставинами та службовою необхідністю немає можливості зявитись у судове засідання.

Окрім того, лікарем ОСОБА_7 подано письмові пояснення, якими підтверджено фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №124161 від 05.12.2017 року, а саме те, що ОСОБА_1 05.12.2017 року дійсно перебував у стані наркотичного спяніння. Лікарем також додано копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2017 року, копію результату токсикологічного дослідження №791, копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3380, копію журналу, що жодним чином не спростовують твердження захисника ОСОБА_1 про невизнання своєї вини, а тому суд розцінює це як спосіб самозахисту.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_1 своїм правом не скористався, протокол підписав, жодних клопотань при складанні протоколу серії БД №124161 від 05.12.2017 року не заявляв.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник не надали.

Заявлене клопотання про повторний виклик осіб, які були присутні на місці вчинення адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб самозахисту з метою затягування розгляду справи, оскільки 02.02.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про перенесення судового засідання, так як він перебуватиме за межами території України, 16.02.2018 року подав заяву про відкладення судового засідання у звязку з заявленими клопотаннями, які в повному обсязі були судом задоволені з метою забезпечення всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи.

Щодо твердження захисника ОСОБА_1 про неперебування його у стані наркотичного спяніння, то вони повністю спростовуються матеріалами справи, протилежного у судовому засіданні не доведено.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, наведеного спростування тверджень захисника ОСОБА_1, якими він підтверджував відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, приходжу до переконливого висновку, що версія ОСОБА_1 не відповідає дійсності та свідчить про намагання його в будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення, яке становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків, ставлення особи до даного діяння,який незважаючи на сукупність беззаперечних доказів, заперечує свою винність, посилаючись на сумнівні версії обставин справи, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін