Номер провадження: 33/785/54/18
Номер справи місцевого суду: 522/9720/17
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2017 року, відносно:

Бундюка Олександра Валерійовича, який народився 17.08.1975 року в м. Вознесенськ, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, який проживає по АДРЕСА_1

- про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 4 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 20.05.2017 року близько 23 год. 40 хв., ОСОБА_2, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, у пивоварні «Гамбрінус» по вул. Дерибасівській, 31 в місті Одесі, вживав алкогольні напої (пиво), а від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, внаслідок однобічності та неповного з'ясування фактичних обставин справи, з огляду на наступне:

1) у апеляційному суді Одеської області здійснюється провадження у справі по факту ДТП, тому він вважає, що не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції не надано доказів на встановлення факту ДТП, а постанова суду першої інстанції з цього факту не набрала законної сили;

2) у суді першої інстанції він заявляв клопотання, на підставі ч. 2 ст. 276 КУпАП, про зміну територіальної підсудності справи, але суд у постанові зазначив, що воно суперечить ч. 1 ст. 276 КУпАП;

3) суд першої інстанції грубо порушив вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, не встановивши жодної з обставин, передбачених зазначеною нормою закону та не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, оскільки не встановив усіх обставин справи, які впливають на всебічність і повноту судового розгляду.

За таких обставин, ОСОБА_2 просить скасувати постанову та повернути справу до Приморського районного суду м. Одеси на новий розгляд.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявними у справі і дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №154498 від 21.05.2017р. (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 2, 3, 4-5);

- відеозаписом події, зафіксованим працівниками поліції на «бодікамери» (а.с. 7).

До того ж, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не заперечував проти того, що після зіткнення з перешкодою, не дочекавшись приїзду патрульної поліції, у барі «Гамбрінус» він випив бокал пива.

Відповідно до приписів п.п. «є» п. 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Так, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях підтвердили, що ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З відеозапису події, повторно дослідженого в суді апеляційної інстанції видно, що ОСОБА_2 не заперечував проти того, що після наїзду на металевий пристрій та до приїзду працівників поліції в барі «Ганбрінуз» випив декілька келихів пива, поводить себе нечемно, тривалий час відмовлявся надати працівникам поліції посвідчення водія. При цьому у відділку поліції, в присутності свідків відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння, як за допомогою приладу «Драгер» так і в медичному закладі.

З письмового доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №154498 від 21.05.2017 року, яке власноруч виконане ОСОБА_2, видно, що 21.05.2017 року він приїхав в Одесу. У сутінках, біля якогось кафе він наїхав на металеву перешкоду, яку не помітив. Вийшовши з автомобіля, він виявив, що нижня частина бамперу його автомобілю зламана. У цей час на вулицю вийшли охоронці закладу і почали вимагати у нього гроші на ремонт паркувального засобу та повідомили, що викликали поліцію. Близько часу він очікував на працівників поліції, після чого зайшов у бар «Гамбрінус» і випив бокал пива.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 130 КУпАП, як вживання водієм транспортного засобу алкоголю після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки суд першої інстанції об'єктивно, повно та всебічно перевірив і правильно встановив фактичні обставини справи.

Довід апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не надано доказів на встановлення факту ДТП, апеляційний суд вважає безпідставним, адже сам ОСОБА_2 підтверджує цей факт у своєму поясненні, а окрім того, заборона вживати, без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, стосується будь-якої особи, причетної до дорожньо-транспортної пригоди, незалежно від наявності чи відсутності вини.

Більш того, факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме наїзду 20.05.2017 року о 23 год. 04 хв. автомобілем «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 по вул. Віце-Адмірала Жукова в м. Одесі, на перешкоду (металевий пристрій для блокування місця стоянки автомобілів) встановлений постановою Приморського районного суду м. Одеси від від 26.06.2017 року, яка набрала законної сили.

Довід апеляційної скарги про порушення територіальної підсудності справи апеляційний суд вважає необґрунтованим, з огляду на таке.

Дійсно, відповідно до приписів ч.2 ст.76 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, але це положення закону не є обов'язковим, оскільки згідно з частиною першою зазначеної норми закону, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Отже, розгляд, у даному випадку, справи у суді першої інстанції за місцем вчинення правопорушення, не суперечить закону.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суддя суду першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення, майновим станом правопорушника.

У відповідності до приписів п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що її фактичні обставини встановлені суддею суду першої інстанції правильно, а вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді суду першої інстанції, - немає.

Керуючись ст.ст. 7, 266, 268, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца