ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6992/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , у військовому звані солдат, ІПН: НОМЕР_2 -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 10.10.2018 року № 209 по стройовій частині, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 з 12.10.2018 року по 07.11.2018 року (на 27 діб) вибув у основну частину чергової відпустки за 2018 рік. Однак, на військову службу солдат ОСОБА_1 із відпустики вчасно не прибув та повернувся до військової частини лише 10.11.2018 року, тобто був відсутній на військовій службі без поважних причин дві доби в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав та щиро розкаявся у вчиненому, своїми поясненнями підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Диспозиціями ч. 1 та ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також незявлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, незявлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобовязаним та резервістом під час проходження зборів, а також незявлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, незявлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною четвертою ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочато відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Згідно розяснень Вищого адміністративного суду України у постанові від 16.02.2015 року закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина повністю доводиться дослідженими та проаналізованими письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом ТВО командира взводу забезпечення в/ч НОМЕР_1 від 08.11.2018 року, іншими матеріалами справи.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини, а також те, що він раніше протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставинами, які помякшують відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за наслідками розгляду справи не встановлено.

Санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від ста сорока пяти до двохсот вісімдесяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Враховуючи всі обставини справи, особу порушника, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 33-35, 283-285, 294, 172-11 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 2465 ((дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Штраф має бути сплачено добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а у разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: