Справа № 127/3370/18
Провадження № 33/772/349/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниці, непрацюючого, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, проживаючого: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року, 08 лютого 2018 року о 04.25 год. в м. Вінниці по вул. Блока водій ОСОБА_2, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Мазда 6», номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп»яніння.

Огляд на стан сп»яніння в установленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду позитивний - 1.44 проміле.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року по справі щодо притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, що мають значення для повного та об'єктивного вирішення справи. В постанові зазначається те, що ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак з цим твердженням він погодитися не може з огляду на те, що фактично він проходив лікування у закладі охорони здоров'я, що унеможливлювало присутність в судовому засіданні 02.04.2018 року, про що було подано відповідне клопотання про відкладення розгляду справи з долученням до нього копії довідки виданої лікуючим лікарем .

Беручи до уваги той факт, що йому не було повідомлено про розгляд даної справи, можна дійти обгрунтованого висновку щодо того, що Вінницьким міським судом Вінницької області при прийнятті оскаржуваної постанови не було виконано вимог статтей 33, 280 КУпАП, а саме судом не було в повному обсязі розглянуто дану справу, висновки суду є однобічними, що грунтуються лише на протоколі про адміністративне правопорушення, на незрозумілих письмових поясненнях свідків та нібито на підставі відеозапису з нагрудної камери патрульного.

Однобічність висновків суду підтверджується також тим, що суд абсолютно безпідставно дійшов необгрунтованого висновку щодо того, що «враховуючи особу ОСОБА_2, який керував транспортним в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом проведення тесту на алкогольне сп'яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» адже винність дій ОСОБА_2 не підтверджена належним та допустимим доказом, а саме жодної експертизи не проводилось, що вказує на неупереджений розгляд даної справи.

ОСОБА_2 вказує на те, що судом першої інстанції належним чином не перевірялось дійсної наявності свідків, а саме чи є вони взагалі як такі, зі змісту постанови вбачається, що судом не викликалось даних осіб для встановлення дійних обставин по справі.

Відповідно до п.2 та 1.3 інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають особи, які виявляють ознаки алкогольного сп'яніння, такі як запах алкоголю з порожнин рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, таких ознак у нього не було, відповідне твердження суду щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння є абсолютно безпідставним.

Стосовно огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. З відеозапису з нагрудної камери патрульного вбачається, що особи яких було залучено в якості свідків є колегами патрульних поліції, які зупинили транспортний засіб ОСОБА_2, відповідно протокол про адміністративне правопорушення та пояснення підписані свідками є незаконними та не можуть бути доказами у справі.

Процедура проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння визначена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п.3 розділу II Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, Алкотест -6820 до дозволених засобів не відноситься.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, при цьому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд першої інстанції всебічно, повно, об'єктивно дослідив докази та правильно дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 233617 від 08.02.2018 року, складеного інспектором роти № 4 батальйону УПП у м. Вінниці лейтенантом поліції ОСОБА_3, 08.02.2018 року о 04-25 год. в м.Вінниці по вулиці Блока водій ОСОБА_2 керував «Мазда 6» НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Своїми діями порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ст. ч.1 ст. 130 КУпАП ( а.с. 2).

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Висновки суду першої інстанції грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог КУпАП при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення ОСОБА_2 вважає, що це намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-8).

Перевірені відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП під час апеляційного розгляду докази, вказують на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 233617 від 08.02.2018 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів , а саме Драгер 6810, складеним інспектором роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння, запах алкоголю із порожнини рота, хидка хода, нечітка вимова, чеком № 982, в якому зазначено, що прилад «Драгер Алкотест 6820» пройшов калібрування 10.04.2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, згідно яких було запропоновано ОСОБА_2 пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», водій ОСОБА_2 погодився пройти перевірку, результат тесту показав 1,44 проміле.

Крім того, згідно наявного у матеріалах провадження про адміністративне правопорушення відеозапису зафіксовано правопорушення вчинене ОСОБА_2, що узгоджується з вищезазначеними доказами.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

За таких обставин, твердження у апеляційній скарзі щодо невідповідності дій працівників поліції вимогам Інструкції є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що в апеляційній скарзі він помилково зазначив, що свідки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення є працівниками поліції.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, в дотримання вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, взявши до уваги відомості про особу ОСОБА_2 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Апеляційний суд, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним та обгрунтованим .

Доводи апеляційної скарги безпідставні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції ,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги .

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: