Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/25/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Волощук В.В.

секретаря Федорчук О.В.

з участю:

адвоката ОСОБА_1

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду адміністративну справу стосовно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВМ № 218692, ІПН: НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого майстром ДНЗ «Олевський професійний ліцей» м.Олевськ, не депутата, інваліда ІІІ-ї групи загального захворювання, раніше адміністративному стягненню не піддавався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 557221 від 27.12.2017 року слідує, що 27 грудня 2017 року, об 22 годині 00 хвилин, в м.Олевськ на площі Соборній Житомирської області, громадянин ОСОБА_2, чинив опір працівникам поліції, при цьому хапав за формений одяг, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, намагався вчинити бійку, на будь-які зауваження припинити свої дії не реагував та відмовився присісти до службового автомобіля.

В діях ОСОБА_2, інспектор СРПП Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_3, вбачала склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

У судовому засіданні, в ході розгляду адміністративної справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, свою провину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. При цьому пояснив, що дійсно він 27 грудня 2017 року, об 22 годині 00 хвилин, перебував в м.Олевську на площі Соборній Житомирської області, де у кафе «Кулінарія» разом із ОСОБА_4, та ОСОБА_5, пили каву. Вийшовши на вулицю він виявив пропажу свого велосипеда та паперів, які залишив біля вікна зазначеного кафе. Він викликав поліцію. Які по прибуттю не представилися, були без нагрудних знаків та предявили претензію, що це буцімто «ложний» виклик поліції та стали насильно пхати до службового автомобіля, при цьому заламавши йому та ОСОБА_4, руки, а останньому навіть наділи кайданки. Всю цю подію, яка відбувалася в цей день, час та у вказаному місці на свій мобільний телефон зняла ОСОБА_5, яку також насильно вштовхнули до автомобіля та доправили до Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області. У відділку поліції ОСОБА_5, поліцейські примусили стерти зняте нею відео, а йому нанесли один удав під око, внаслідок чого у нього утворилась гематома. Після чого всіх відпустили. З приводу неправомірних дій працівників поліції Олевського ВП він звертався із заявою до Коростенської місцевої прокуратури, яка його заяву скерувала до Олевського ВП, для проведення перевірки. Однак останні не вбачали в діях своїх колег ознак кримінального правопорушення. Його огляд з приводу вживання алкоголю в умовах КУ «Олевська ЦРЛ» не проводився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його адвоката ОСОБА_1, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 26.02.2018 року, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Так, відповідальність за ст.185 КУпАП передбачена за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.2, 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 672/5 від 12.03.2016 року слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається українською мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 557221 від 27.12.2017 року, у такому адміністративне правопорушення, відносно якого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, було кваліфіковано як таке, що передбачене статтею 185 КУпАП. В подальшому на виконання постанови Олевського районного суду від 18.01.2018 року до нього кульковою ручкою іншого кольору було унесено додаткові записи, а саме: у графу щодо складу адміністративного правопорушення - «на будь-які зауваження припинити свої дії не реагував та відмовився присісти до службового автомобіля».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена максимальна санкція у виді арешту на строк до пятнадцяти діб, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації Nо R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має судом розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд, не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Таким чином, допитавши ОСОБА_2, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, внесені до нього виправлення, суд приходить до висновку, що даний протокол складений з порушенням вимог закону та основних засад Конституції України, а тому не може вважатися належним і допустимим доказом у справі про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За таких обставин вина ОСОБА_2, у законний спосіб ніякими іншими доказами не доведена.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Таким чином, судом безспірно встановлено, що у адміністративній справі відсутні належні докази, які б свідчили про винність ОСОБА_2, у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки у справах про адміністративні правопорушення головним доказом є протокол, а в даній справі, у звязку з внесенням до нього виправлень (змін), протокол не може бути визнаний допустимим доказом, а можливості здобути інші докази винності особи вичерпані. За таких обставин, суд вважає винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності недоведеною, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 59, 62, 63, 129 Конституції України, ст.185, ст.ст.7, 9, 213, 221, 245, 247-249, 251, 254, 256, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_6