Справа № 452/2291/18 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 33/811/113/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, з участю ОСОБА_1 та прокурора Головацького І.З., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Самбірського міськрайонного суду від 17 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Самбірського міськрайонного суду від 17 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , будучи депутатом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області та являючись суб`єктом правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП відповідно до положень п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» в частині врегулювання конфлікту інтересів, 8,18 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ст. 59-1 "Про місцеве самоврядування в Україні", та скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі депутата Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області VII скликання (за адресою: площа Авіації, 1-а,м.Новий Калинів, Самбірський район, Львівська область), будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання повноважень депутата міської ради, використовуючи представницькі повноваження у власних приватних інтересах, не повідомив про реальний конфлікт інтересів та 14.09.2017 року і 21.09.2017 року надіслав два депутатських звернення в інтересах своєї дружини ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) (далі - військова частина НОМЕР_1 ), де остання проходить військову службу, чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області та являючись суб`єктом правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП відповідно до положень п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» в частині врегулювання конфлікту інтересів, 8,18 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ст. 59-1 "Про місцеве самоврядування в Україні" та скоїв адміністративне правопорушення, повязане із корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 перебуваючи у статусі депутата Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області VII скликання (за адресою: площа Авіації, 1-а, м. Новий Калинів, Самбірський район, Львівська область), будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання повноважень депутата міської ради, використовуючи представницькі повноваження у власних приватних інтересах, не повідомив про реальний конфлікт інтересів та 14.09.2017 року і 21.09.2017 року надіслав два депутатських звернення в інтересах своєї дружини ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) (далі - військова частина НОМЕР_1 ), де остання проходить військову службу, чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Вищевказану постанову оскаржив ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі просить скасувати постанову і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та відсутності в його діях вини та ознак суб`єктивної й об`єктивної сторони складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1.2 ст. 172-7 КУпАП, вчинення дій в стані необхідної оборони, малозначністю правопорушення та у зв`язку із пропуском терміну для притягнення до адміністративної відповідальності.

Апелянт стверджує, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована. При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не було з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилається на судову практику національних судів, практику Європейського суду з прав людини, лист ВССУ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року.

Звертає увагу на те, що строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення правопорушника на підтримку поданої апеляції, прокурора про законність і обгрунтованість оскаржуваної постанови, перевіривши матеріали судової справи № 452/2291/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч.1 і ч.2 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Як вбачається із матеріалів судової справи, на запит Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с.13), 10 січня 2018 року стало відомо, про те, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 .

Відтак, днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією у цьому випадку слід вважати 10 січня 2018 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції виніс 17 вересня 2018 року, поза межами строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.67-69).

Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю. Накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за межами цього строку є незаконним.

Щодо апеляційних доводів у частині встановлення винуватості ОСОБА_1 у адміністративних правопорушеннях, передбачених передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, то слід вказати наступне.

Пункт 7 частини першої ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду від 17 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, скасувати, а провадження у цій справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.