П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2018 Справа №607/2796/18

27 лютого 2018 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючу приватним підприємцем

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №250818 від 14 лютого 2018 року, 12 лютого 2018 року о 06 год. 00 хв. громадянка ОСОБА_1 по місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинила домашнє насильство в сімї відносно матері ОСОБА_2, а саме виражалась нецензурною лайкою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Вказала, що 12 лютого 2018 року в неї з матірю виникла сварка, остання виражалась в її сторону нецензурною лайкою, нанесла удар по обличчю, в результаті чого ОСОБА_1 звернулась в поліцію. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2КУпАП, оскільки будь-яких дій відносно матері, які б свідчили про насильство в сімї не вчиняла.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 12 лютого 2018 року вчинила насильство в сімї відносно своєї матері ОСОБА_2, а саме виражалась в її сторону нецензурною лайкою.

Встановлено, що в матеріалах справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі та факт вчинення ОСОБА_1 насильства в сімї відносно своєї матері ОСОБА_2

Більше того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1, з яких вбачається, що остання своєї вини не визнає. Вказує, що в неї виник конфлікт з її матірю, в результаті чого остання вдарила її по обличчю та виражалась нецензурною лайкою, у звязку з чим вона викликала поліцію.

В матеріалах справи також міститься рапорт інспектора-чергового ТВП ГУНП в Тернопільській області від 12 лютого 2018 року, з якого встановлено, що 12 лютого 2018 року о 06 год. 53 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_1, жительки М.Тернополя вул.Ломоносова, 60/42 про те, що її матір вчиняє сімейну сварку.

Допитаний в судовому засідання ОСОБА_3, який є чоловіком ОСОБА_1 та був присутній під час даної події вказав, що ОСОБА_1 у сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою не виражалась, будь-яких насильницьких дій відносно неї не вчиняла.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі та факт вчинення насильства в сімї ОСОБА_1 відносно своєї матері ОСОБА_2

При цьому, Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, враховуючи суперечливу суть адміністративного правопорушення, викладену у протоколі, суд приходить до переконання, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП, а будь які інші докази, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, за відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_4