Провадження № 33/782/13/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В., при секретарі Ворошилової Н.О. за участю правопорушника ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області розглянула апеляційну скаргу на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн.. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також постановою суду з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 гривень.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 24 вересня 2017 року, о 02-05 годині в м. Сєвєродонецьку на проспекті Гвардійський, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності, не виконував вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою спеціального світлового сигнального та спеціального звукового пристроїв, не зупинився. Був зупинений шляхом блокування.

Крім того, 24 вересня 2017 року о 02-05 годині, після зупинення підрозділом патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП, виявилось, що у ОСОБА_2, який керував транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову судді протиправною та ухвалену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Він просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що справа розглянута за його відсутністю, хоча він подавав клопотання про перенесення слухання у зв'язку зі станом здоров'я. Зазначає, що в матеріалах справи не міститься достатніх та належних доказів того, що у нього були наявні ознаки алкогольного сп'яніння.

Вважає, що він був протиправно визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З письмових пояснень свідків зазначається, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу « Драгер», проте працівники поліції наполягали пройти огляд саме у лікарській установі. Пройти огляд на місці зупинки йому не пропонували та він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, а навпаки наполягав на такому огляді й фактично проходив його неодноразово.

У нього були всі підстави для виклику в судове засідання свідків, однак суд проігнорував клопотання про їх допит у судовому засіданні. Тим самим позбавивши його права на захист. Просить звернути увагу, що огляд його, як водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і він не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння саме на місці зупинки. Посилається, що в матеріалах немає направлення водія на медичний огляд з зазначенням конкретної лікарської установи, у якій нібито пропонувалося пройти огляд.

На його думку суд протиправно позбавив його можливості бути присутнім на судовому засіданні, витребувати докази, надавати докази на підтвердження своєї невинуватості та реалізувати інші законні права. Огляд його на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням вимог ч.2 ,3 ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів ,що зніжують увагу на швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, а тому відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Додатково звертає увагу на ту обставину, що окрім формального підходу до вирішення справи, матеріали справи складені з грубим порушенням. В матеріалах не міститься довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, а це має суттєве значення для вирішення питання щодо належної правової кваліфікації вчиненого правопорушення, зокрема, наявності або відсутності повторності вчинення правопорушення та має значення для застосування санкції у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також в скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, та зазначає, що копію постанови отримав лише 26 грудня 2017 року.

Заслухавши ОСОБА_2, який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження та задовольнити його апеляційну скаргу з підстав, зазначених у апеляційній скарзі, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.294 КУпАП апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачаться, що ОСОБА_2 не був присутнім у судовому засіданні під час винесення постанови, яку він оскаржує.

Об'єктивних даних про те, що він раніше до 26.12.2017 року отримав копію постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.12.2017 року щодо себе , у матеріалах справи немає, апеляційну скаргу він подав у встановленому законом порядку у межах десятиденного строку на оскарження, у зв'язку з чим у апеляційного суду не має законних підстав вважати, що правопорушник ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає праву в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2)скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4)змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, останній пояснив суду, що він згоден з тим, що був визнаний судом першої інстанції винним за ст.122-2 КУпАП, але не згоден з рішенням суду про визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вважає, що суд розглянув його справу без його участі, безпосередньо не допитав свідків, які власноручно не писали свої пояснення, а лише підписали текст, протокол про адміністративне правопорушення також містить недоліки. У нього є копія відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції на місце його зупинки, він згоден з тим, що відбувалося у присутності двох свідків. Йому було відомо, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП закінчувався десь 24.12.2017 року, але він не міг прийняти участь у судовому засіданні 20.12.2017 року у зв'язку з хворобою, тому просив відкласти судове засідання. У нього не має достовірних даних про те, що його захисники з'являлися до Саксаганського районного суду м. Кривій Ріг 12.12.2017 року, сам він був у відрядженні. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, звертає увагу на те, що позбавлення його права керування транспортним засобом може потягнути для нього негативні наслідки як звільнення з роботи. Під час зупинки у нього не було ознак алкогольного сп'яніння, йому не пропонували пройти на місці огляд на стан сп'яніння, не роз'яснили йому, що у разі відмови від огляду на стан сп'яніння ,щодо нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції пояснив, що він у ніч у вересні 2017 року був запрошений патрульними поліцейськими на вул. Гагаріна, 109-А м. Сєвєродонецьку, Луганської області для того, щоб прийняти участь в огляді водія ОСОБА_2, який був зупинений за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. У його присутності водій відмовився від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку. Він підписував свої письмові пояснення, але не писав їх.

Свідок ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції пояснив, що він у вересні 2017 року у ніч був запрошений патрульними поліцейськими на вул. Гагаріна, 109- А у м. Сєвєродонецьку, Луганської області для огляду водія ОСОБА_2, який був зупинений за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. У його присутності водій відмовився від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку. Він не пам'ятає, щоб водію пропонували пройти обстеження на місці зупинки. Письмові пояснення він не писав, а лише підписав текст після того, коли прочитав.

Свідок ОСОБА_5 апеляційному суду пояснив, що він у ніч на 24.09.2017 року склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 у межах своїх повноважень , після того як ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку. На той момент у нього були всі законні підставі для складання цього протоколу. Коли ОСОБА_2 був затриманий патрульними поліцейським на вул.Гагаріна,109А, він побачив у нього явні ознаки алкогольного сп'яніння, роз'яснив йому всі його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Ніяких клопотань від ОСОБА_2 не надійшло, крім одного - не вилучати у нього його автомобіль. ОСОБА_2 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, у тому числі за допомогою алкотесту «Drager Alkotest» або пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, який має право на проведення такого огляду. Він знаходиться у м.Сєвєродонецьку. ОСОБА_2 відмовився від огляду у присутності двох свідків. Алкотест «Drager Alkotest» завжди знаходиться у автомобілі патрульної поліції, має сертифікат відповідності та все інше. Все було пропоноване пройти ОСОБА_2 на місці зупинки, але він відмовився.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено з пояснень ОСОБА_2, на адресу його місця проживання неодноразово 19.10.2017 року,17.11.2017 року, надсилалось повідомлення про час та місце розгляду справи, яке не було ним отримане з невідомих причин. (а.с.11-12, 19-20).

У цей період після того, як судове засідання відкладалося з причин неявки правопорушника, від нього до суду першої інстанції надходили заяви, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Так, заява про ознайомлення з матеріалами справи надійшла 17.11.2017 року, та й в той же день ОСОБА_2 був ознайомлений з матеріалами справа, ним були зроблені фотокопії аркушів справи.

Йому було повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання за його проханням. Саме в цей день було проведено судове засідання, де було відкладено судовий розгляд справи на 30.11.2017 року у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.(а.с.15,18)

Однак, у судове засідання на 30.11.2017 року ОСОБА_2 знову не з'явився, надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції с Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, пославшись на те, що ним був складаний Договір про надання правової допомоги з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 У цьому клопотанні він вказує на те, що у нього не має можливості бути присутнім у судовому засіданні особисто, так як перебуває у службовому відрядженні. (а.с.22)

30.11.2017 року знаходячись у м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_2 у нотаріальному порядку оформив довіреність на ім'я ОСОБА_6 на право представляти його інтереси в судових органах всіх юрисдикцій та всіх рівнів України без виключення.(а.с.27)

В той же день 30.11.2017 року ОСОБА_2 особисто надав до Сєвєродонецького суду Луганської області клопотання про виклик свідків та направлення матеріалів справи для належного оформлення.(а.с.28-33).

Суд першої інстанції у судовому засіданні 30.11.2017 року розглянув клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, задовольнив його, виніс постанову про проведення судового засідання у режимі відеоконференції 12.12.2017 року. Копія постанови була відправлена до суду, а також ОСОБА_2 засобами електронного зв'язку.(а.с.35-37).

ОСОБА_2 особисто отримав судову повістку на судове засідання на 13.45 на 12.12.2017 року.(а.с.39) Не зважаючи на це, до залу суду Саксаганського районного суду м. Кривій Ріг 12.12.2017 року ОСОБА_2 не з'явився , а також його захисники.(а.с.40)

20.12.2017 року від Юридичної компанії на ім'я судді від імені ОСОБА_2 електронною поштою надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, оскільки ОСОБА_2 не може прийняти участь у судовому засідання 20.12.2017 року, так як він продовжує лікування, про що додає довідку та копію медичної картки.(а.с.42-48)

Як вбачається з змісту постанови суду першої інстанції, вирішуючи питання про можливість розглянути матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за його відсутності, суддя навів достатні мотиви та прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 зловживає своїми правами на захист, умисно ухиляється від явки до суду, мотивуючи свою неявку хворобою, чим намагається затягнути розгляд даної справи.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що статтею 268 КУпАП не передбачена обов'язкова явка правопорушника, а суд керуючись вимогами ст.277 КУпАП зобов'язаний розглянути справи про адміністративні правопорушення у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак є дані про належне його повідомлення щодо розгляду справи матеріали справи, на момент розгляду справи 20.12.2017 року об'єктивних даних про те, що саме ОСОБА_2 перебував на лікуванні з змісту копії амбулаторної карти немає, а тому апеляційний суд вважає, що він не був позбавлений передбаченого законодавством права на захист.

Суддя першої інстанції при розгляді справи не порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.268 КУпАП, тобто не допустив істотних порушень норм процесуального права, які б заважали йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ставиться у провину порушення п.п. 2.5, 2.4 ПДР України та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом або в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижує їхню увагу і швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Отже, якщо водій, якій має ознаки алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння, та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує їхню увагу і швидкість реакції, у встановленому порядку в присутності двох свідків, є підстави для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Якщо ж водій транспортного засобу, якій має ознаки сп'яніння, не відмовився від проходження огляду та якщо не відомі результати огляду, то відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а отже, і протокол про адміністративне правопорушення не можна складати.

У даному випадку, суд першої інстанції дослідивши наявні у матеріалах справи докази, у тому числі відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу та подальших дій щодо ОСОБА_2, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що є законні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

З змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 244990 від 24 вересня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків;

- рапортом інспектора УПП ОСОБА_8;

- поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_3;

- копією відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу та подальших дій.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи, і доказів протилежного останнім надано не було.

Що стосується інших доводів ОСОБА_2, що йому не роз'яснили наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку на місці зупинки, та не пропонували пройти цей огляд на місці зупинки , апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки з копії відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 та подальших дій працівників патрульної поліції вбачається, що до появлення свідків працівник патрульної поліції достатньо та всебічно роз'яснив ОСОБА_2 всі наслідки для водія, якій керує транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_2 працівнику патрульної поліції не повідомив про місце своєї роботи, про що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 зі слів тимчасово не працює.

ОСОБА_2 не надав жодного документу з місця роботи суду першої інстанції, а також суду апеляційної інстанції.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 вчинив 24 вересня 2017 року, а тому відповідно до вимог ст.38 КУпАП стягнення накладено судом першої інстанції у встановлений законом строк не пізніше трьох місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідним змінити постанову суду першої інстанції від 20.12.2017 року, а саме виключити з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції посилання як на докази - письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки дані особи були безпосередньо допитані у суді апеляційної інстанції як свідки у встановленому законом порядку та підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 грудня 2017 року -змінити, виключити з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції посилання як на докази - письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

В іншої частині постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.12.2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області : Є.В. Тополюк