ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/121/18
Єдиний унікальний № 333/3652/18 Головуючий в 1-й інстанції -Кулик В.Б.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю захисника Піскарьова А.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 122-4, 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 08.07.2018 року о 01 год. 49 хв., ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO SF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по Прибережній автомагістралі в м. Запоріжжі, біля кафе «Франт», перед початку руху, не переконався, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з транспортним засобом INFINITI M37, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що стояв. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Після чого, водій ОСОБА_3 залишив місце ДТП, чим порушив п.п. 10.1, 21.10а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Крім того, 08.07.2018 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_3, керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO SF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись, рухаючись в м. Запоріжжі, по вул. Новокузнецькій, буд. 57, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у відповідному законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з зазначеною постановою суду не згоден та вважає, що вона підлягає скасуванню, адже правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП він не скоював. Зауважує, що справу розглянуто судом в порушення ст. 268 КУпАП, без його участі, він з самого початку заперечував скоєння ним правопорушення, не були допитані інші свідки, які були безпосередньо в автомобілі з ним, а також перебували на місці події. Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні захисника Піскарьова А.О., який просив задовольнити апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_3 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 421535 від 08.07.2018 року (а. с. 1); актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що у водія ОСОБА_3 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у встановленому законодавством порядку у медичному закладі не проводився, у зв'язку з відмовою ОСОБА_3 від проходження даного огляду (а. с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.07.2018 року, згідно з яким у результаті огляду, проведеного поліцейським у ОСОБА_3 виявлені ознаки алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) (а.с. 5); письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5. від 08.07.2018 року, згідно з якими останні були запрошені працівником поліції в якості свідків. Погодившись, у їх присутності, водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу Драгер та у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога (а.с. 6, 7); відеозаписом, з відео реєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського БД 421535.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_3 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_3 про формальний підхід до розгляду справи у відношенні нього, повністю спростовуються матеріалами справи, є непереконливими та нічим не підтверджуються.

Так, по перше, факт відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин підтверджений письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а.с 6,7).

Також зі змісту відеозапису вбачається, що у ОСОБА_3 були видимі ознаки перебування у стані алкогольного сп'яніння у зв'язку з чим йому в присутності двох свідків було запропоновано спочатку пройти тест за допомогою алкотетстера, на що він відмовився, а потім пропозиція пройти обстеження в медичному закладі, однак, ОСОБА_3 також від проходження такого обстеження відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_3 про те, що районний суд порушив вимоги ст. 268 КупАП, оскільки розгляд справи за його відсутністю, не свідчить про порушення його права на захист, так як по-перше, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 421535 від 08.07.2018 року, ОСОБА_3 своїм підписом та письмовими поясненнями в протоколі, засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, ознайомлений з його змістом та повідомленням про місце та час розгляду справи, та підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його проживання.

Судові повістки, направлені на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_3 повернулися до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, ОСОБА_3, знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, не з'являвся на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції суду, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду. Представником ОСОБА_3 - адвокатом Піскарьовим А.О. неодноразово подавалися заяви про відкладення слухання справи, оскільки останній перебував на лікарняному.

З цього вбачається, що суд прийняв всі міри та заходи для того, щоб належним чином повідомити про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищевказане, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апелянт ОСОБА_3 зловживав правом на повідомлення про дату, час і місце апеляційного перегляду, його поведінка свідчить про його намагання уникнути відповідальності за скоєне. Останній мав об'єктивну можливість як особисто приймати участь при розгляді справи, так і оскаржити постанову у передбачений законом строк, однак не скористався своїми правами.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_3 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення ні є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_3

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 333/3652/18