АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/23/18 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. при секретарі ОСОБА_1, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Згідно постанови, ОСОБА_2 11 вересня 2017 року о 04 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул.Тарнавського,23, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння і на місці зупинки із застосуванням технічного приладу «Драгер Алкотест 6810» (повірка якого дійсна до 13.12.2017р.) і в медичному закладі (ОСОБА_4) відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що винесена відносно нього постанова суперечить нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а тому просить її скасувати та закрити провадження у справі. Зокрема зазначає, що диспозиція статті 130 КУпАП передбачає покарання за керування автомобільним транспортом в стані алкогольного спяніння, а не за перебування в автомобілі в стані алкогольного спяніння. На відео чітко видно, що поліцейські підїжджають до нерухомого автомобіля, в якому він знаходився, отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, у доданому до протоколу відеозаписі зафіксовано, що він відразу ж пояснив, що не керував автомобілем, та вказав, що автомобілем керував ОСОБА_5 Також, суд виніс постанову без його участі в судовому засіданні, хоча було подано заяву про перенесення справи за станом здоровя, чим порушив його право на захист, а винесена постанова не грунтується на всіх обставинах справи.

Заслухавши ОСОБА_2 який підтримав апеляційну скаргу і пояснив, що не керував автомобілем, а також і не відмовлявся проходити огляд на стан спяніння, а поїхав з працівниками поліції в лікарню, його захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зясував наступне.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином не були перевірені всі обставини справи, чим допущено неповноту судового розгляду, а висновки про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення суд обгрунтував доказами, які містять істотні суперечності.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.09.2017р. серії БД №402482 ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження відповідного огляду в медичному закладі відмовився.

Відповідно до п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. № 1395 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не вказано його дії щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з доданого до протоколу відеозапису нагрудної камери працівника поліції, перебуваючи в лікарні ОСОБА_2 тричі безрезультатно продував запропонований медичним працівником спеціальний технічний пристрій для визначення ступеня алкогольного спяніння.

З пояснень інспектора поліції ОСОБА_6 в ході апеляційного розгляду і його рапорту від 11 вересня 2017 року слідує, що медичний висновок про результати огляду ОСОБА_2 на стан спяніння лікарем не складався, а було зафіксовано його відмову від проходження такого огляду.

Разом з тим, за змістом пунктів 3-14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015р. №1452/735, огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем цього закладу і крім можливості використання в ході такого огляду спеціальних технічних засобів (газоаналізаторів) передбачено також дослідження зразків біологічного середовища, в тому числі крові на вміст алкоголю. Також, п.15 цієї Інструкції встановлено, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, ОСОБА_2 погодився пройти огляд в медичному закладі і був туди доставлений, однак огляд відносно нього не був проведений з дотриманням вказаних вимог Інструкції і діагноз лікарем не встановлений, а в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дії особи щодо ухилення від проходження такого огляду в медичному закладі.

Також, у протоколі відсутні відомості про двох свідків, в присутності яких він складався, оскільки долучені до нього пояснення свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 містять відомості лише про події до того часу коли ОСОБА_2 погодився поїхати в медичний заклад.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що на спростування пояснень ОСОБА_2 про те, що він не керував автомобілем, суд навів дані письмових пояснень свідка ОСОБА_7 від 11.09.2017р., в яких зазначено, що ввечері того дня при заїзді в двір будинку по вул.Тарнавського,23, зупинився автомобіль, номерний знак НОМЕР_2, водій відкрив вікно та запитував вулицю, пропонував випити з ним спиртних напоїв. У водія були ознаки алкогольного спяніння. Відразу, через декілька секунд до цього автомобіля під'їхали працівники поліції, на пропозицію яких ОСОБА_2 поїхав в лікарню для проходження огляду на стан спяніння. Письмові пояснення свідка ОСОБА_8 відомості про особу водія містять зі слів працівників поліції.

В суді першої інстанції ОСОБА_7 допитана не була і провести її допит в ході апеляційного розгляду, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не видалось можливим, оскільки надіслана на її адресу судова повістка повернулась без вручення.

Однак, в судове засідання зявилась свідок ОСОБА_9, яка пояснила, що її сестра ОСОБА_7 на даний час перебуває за межами України. В той вечір вона була разом з нею та їх подругою ОСОБА_10, коли на вул.Тарнавського невідомий їм чоловік, який був у стані спяніння і знаходився за кермом нерухомого автомобіля, через вікно пропонував разом провести вечір. Вони відмовились і пішли в поряд розташований магазин, а коли через кілька хвилин повернулись то вже прибули працівники поліції, які спілкувались з цим чоловіком, яким виявився ОСОБА_2 Будучи обуреною його попередньою поведінкою ОСОБА_7 повідомила працівникам поліції, що саме він керував автомобілем, а не лише сидів за кермом, хоча насправді вони такого не бачили.

Допитана в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_10 повністю підтвердила вказані обставини.

З досліджених в ході апеляційного розгляду відеозаписів нагрудної камери працівника поліції слідує, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дійсно були присутні на місці даної події. Письмові пояснення свідка ОСОБА_7 також вказують на присутність з нею інших осіб, а саме записано пропонував нам випити.

Також, у цих письмових поясненнях вказано, що після цього через декілька секунд під'їхали працівники поліції.

Разом з тим, згідно запису відеореєстратора патрульного автомобіля на момент його приїзду на місці події не було групи людей. Також, з цього запису вбачається, що патрульний автомобіль рухався за автомобілем ОСОБА_2 вночі на значній відстані і між ними ще рухався інший автомобіль, що в сукупності не дає можливості чітко зафіксувати події до моменту приїзду патрульного автомобіля на місце події.

Крім того, допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_11 вказав, що в той вечір його і ОСОБА_2 підвозив ОСОБА_5, який залишив їх в припаркованому автомобілі, а сам пішов до будинку своєї знайомої. При цьому, ОСОБА_2 пересів із заднього сидіння за кермо, але автомобілем не керував.

Свідок ОСОБА_5 в ході його допиту вказані обставини підтвердив, а також пояснив, що коли залишав автомобіль, то заглушив двигун і забрав ключі з собою.

В матеріалах справи відсутні відомості, які беззаперечно спростовували наведені пояснення ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене і те, що при складанні матеріалів відносно ОСОБА_2 було допущено істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку проведення огляду на стан спяніння і оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом у даній справі.

Таким чином, в даному випадку є законні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови у звязку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у даній справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП скасувати і провадження у даній справі закрити згідно п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_12