Дата документу 02.03.2018
Справа № 334/1039/18
Провадження № 3/334/506/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Запорізької місцевої прокуратури № 3 про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого слідчим у слідчому відділі Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 191), зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185-8 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и в :

20 лютого 2018 року до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, за ст. 185-8 ч.1 КУпАП.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею (суддею-доповідачем) у даній справі визначено ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи вважаю, що не можу брати участь у розгляді вказаної справи, оскільки в силу своїх службових обов`язків особисто знайомий з ОСОБА_1, який працює слідчим у слідчому відділі Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області. Вважаю, що у випадку розгляду мною даної справи може виникнути обґрунтована невпевненість у безсторонності суду, у зв`язку з чим, єдиним способом вирішення даного питання є заявлення самовідводу.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Заявлений самовідвід суддею на подальшу її участь у розгляді справи з заявлених підстав узгоджується з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

З метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, доходжу висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 221, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

заявити самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ст. 185-8 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи № 334/1039/18 передати до канцелярії Ленінського районного суду м.Запоріжжя для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О.Ісаков