Справа № 444/2878/17 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 33/783/28/18 Доповідач в 2-й інстанції: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу порушника ОСОБА_2 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 (двадцять п'ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 00 коп. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору у справі.

Вищевказану постанову оскаржив ОСОБА_2 У апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.212-3 КУпАП та закрити провадження у справі.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2, будучи чинним сільським головою Річківської сільської ради, надав відповідь на звернення голови громадської організації «Право та справедливість» лише після повторного розгляду запиту на вимогу регіонального представництва Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області листом від 23.11.2017 року (більше як через місяць після реєстрації запиту), та відповідно повну та вичерпну відповідь на запит голови Громадської організації «Право та справедливість» Річківською сільською радою надано 23.11.2017 р. (тобто на 26 робочий день після реєстрації запиту в сільській раді), чим порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: несвоєчасне надання інформації.

Внаслідок вищевказаних дій, представником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області ОСОБА_4 складено два протоколи від 05.12.2017 року за ч.2 ст. 212-3 КУпАП щодо ОСОБА_2 про несвоєчасне надання відповіді на запит про отримання публічної інформації.

Надалі, на виконання вимог ч.2 ст. 36 КУпАП адміністративну справу № 444/2879/17 (провадження №3/444/1220/2017) про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальності ОСОБА_2, за ч.2 ст. 212-3 КУпАП та адміністративну справу № 444/2878/17, (провадження №3/444/1219/2017) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за ч.2 ст. 212-3 ч. КУпАП - об'єднано та присвоєно справі № 444/2878/17, провадження № 3/444/1219/2017.

А такі дії ОСОБА_2 були кваліфіковані за ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана постанова є безпідставна і незаконна. Суд не врахував всі обставини, які доводять відсутність його вини у інкримінованому адміністративному правопорушенні, яке він не здійснював.

Акцентує увагу на тому, що в матеріалах справи які надійшли від регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області, а саме в двох протоколах від 05.12.2017 року вказано, що датою вчинення правопорушень є 23 листопада 2017 року, а місцем скоєння правопорушення є його місце роботи - Річківська сільська рада Жовківського району Львівської області.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_1., надані докази, а саме:

копії розпорядження сільського голови Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 405 від 17 листопада 2017 та копію табелю виходу на роботу в Річківській сільській раді, які підтверджують, що ОСОБА_2 на роботі, тобто в приміщенні Річківської сільської ради 23 листопада 2017 року не був і відповідь на запит не підписував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення правопорушника, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Положеннями статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Вбачається, що запитувана інформація щодо надання затвердженого Річківською сільською радою переліку відомостей, що становлять службову інформацію; інформацію про те, коли розпорядження №211 від 14.06.2017 року було віднесено до службової інформації та присвоєно гриф «для службового користування»; рішення сесії сьомого демократичного скликання №45, 17 та розпорядження №211 від 14.06.2017 року є публічною інформацією.

Тому, на підставі ч.1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Запит на отримання публічної інформації зареєстровано 18 жовтня 2017 року вхідний №18 (а.с.6)

За таких обставин суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст. 212-3 КУпАП вірно. Повну і вичерпну відповідь на запитувану інформацію було надано 23 листопада 2017 року, тобто більше як через місяць після реєстрації запиту (а.с.13).

Доводи апелянта про те, що «у приміщенні Річківської сільської ради 23 листопада 2017 року він не був і відповідь на запит не підписував» жодного зв'язку із фактом несвоєчасного або неповного надання запитуваної інформації (у частині пропуску передбаченого законом п'ятиденного терміну) не мають і нічого не спростовують.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами.

Призначаючи стягнення відповідно до санкції статті ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн., суд першої інстанції вірно врахував характер вчиненого порушення, особу правопорушника та обставини справи.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відтак, покликання ОСОБА_2 у апеляції, що постанова суду винесена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню не відповідає матеріалам справи та є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

постанову судді Жовківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П. Галин