3/758/989/18 Категорія 252
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., за участю прокурора Кіча О.М., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1, захисника Пономаренка О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого першим заступником начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, на момент вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією працював в.о. начальника інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

відповідно до абзацу третього частини другої статті 81 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права створюється, в тому числі розпорядчим актом органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно із пунктом 1 Положення про Інспекцію з питань підготовки та дипломування моряків, затвердженого наказом Міністерства транспорту України 17.10.2001 № 693, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2001 за № 928/6119 (далі - Положення), Інспекція є державною організацією, заснованою на державній власності, і належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України (уповноважений орган управління).

Наказом Начальника Інспекції від 30.08.2016 № 173/к «Про прийняття на роботу» ОСОБА_1 з 31.08.2016 прийнято на посаду першого заступника начальника Інспекції.

Відповідно до наказу заступника Міністра інфраструктури України - керівника апарату від 03.10.2016 № 143-0 виконання обов'язків начальника Інспекції з 03.10.2016 покладено на ОСОБА_1, першого заступника цієї Інспекції до прийняття відповідного рішення Уповноваженим органом управління.

Виконуючи обов'язки начальника Інспекції ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, приймав рішення про преміювання та про встановлення надбавок і доплат до посадових окладів працівникам Інспекції, зокрема, також собі. Так, ОСОБА_1 видав накази:

від 12.10.2016 № 220/к «Про встановлення доплат до посадових окладів працівникам Інспекції на IV квартал 2016 кору»;

від 20.12.2016 № 298/к «Про преміювання»;

від 03.01.2017 № 01/к «Про преміювання працівників інспекції за підсумками роботи за 2016 рік»;

від 19.01.2017 № 09/к «Про встановлення доплати до посадових окладів працівникам Інспекції на І квартал 2017 року»;

від 20.03.2017 № 68/к «Про преміювання»; від 31.03.2017 № 79/к «Про преміювання»;

від 26.04.2017 № 91/к «Про встановлення надбавок до посадових окладів працівникам Інспекції на квітень місяць 2017 року»;

від 26.04.2017 № 93/к «Про преміювання»;

від 29.05.2017 № 110/к «Про встановлення надбавки і доплат до посадових окладів працівникам Інспекції на травень місяць 2017 року»;

від 29.05.2017 № 111/к «Про преміювання»;

від 27.06.2017 № 127/к «Про встановлення надбавок і доплат до посадових окладів працівникам Інспекції на червень місяць 2017 року»;

від 25.06.2017 № 150/к «Про встановлення надбавок і доплат до посадових окладів працівникам Інспекції на липень місяць 2017 року», відповідно до яких працівникам Інспекції встановлювались премій за високі досягнення у праці, у тому числі безпосередньо ОСОБА_1, як першому заступнику начальника Інспекції.

Згідно із пунктом 2.10 розділу 2 Положення про порядок та умови преміювання працівників Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, що є додатком до колективного договору Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на 2017 - 2018 року, розмір премії встановлюється заступникам начальника Інспекції та керівника структурних підрозділів - начальником Інспекції.

Пунктом 1.3 розділу 1 вказаного Положення розмір премії визначається начальником Інспекції залежно від обсягу, терміновості та важливості виконаної роботи або додаткових завдань.

Відповідно до змісту пункту 6 Положення, Начальник Інспекції у межах своєї компетенції розпоряджається коштами та майном Інспекції, яке перебуває на її балансі.

Згідно із пунктом 2.8 розділу 2 Положення про порядок та умови преміювання працівників Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, що є додатком до колективного договору Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на 2015 - 2016 року, підставою для нарахування преміювання є наказ Інспекції, з урахуванням пропозицій Профкому.

Таким чином, при виданні вказаних наказів між приватним майновим інтересом першого заступника начальника Інспекції ОСОБА_1 під час виконання ним обов'язків начальника Інспекції, обумовленим матеріальним заохоченням себе та своїми службовими повноваженнями виник реальний конфлікт інтересів, під час якого ОСОБА_1 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, усвідомлюючи про наявну суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями не повідомляв у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника, а саме Міністерство інфраструктури України про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він обіймає посаду першого заступника начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків. Потім його було призначено на посаду в.о. начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків. Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України № 391 від 10.11.2016 року визначено, що умови, диференційовані показники і розміри преміювання враховуються під час укладання контрактів з керівниками підприємств. Оскільки ОСОБА_1 не був керівником, а виконуючим обов'язки керівника Інспекції, контракту з ним укладено не було, а тому він будучи виконуючий обов'язки керівника Інспекції, нараховував собі премію як першому заступнику Інспекції. Крім того, в суді ОСОБА_1 наголошував, що про те чи він може нараховувати премії собі як першому заступнику начальника Інспекції, фактично займаючи посаду в.о. начальника Інспекції він консультувався з юристами, які працюють в Інспекції і вони повідомили, що в даному випадку конфлікту інтересів не має.

Прокурор в судовому засіданні підтримав складений відносно ОСОБА_1 протокол та просив визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Суд вислухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП доведена повністю та підтверджується наступним.

Наказом Начальника Інспекції від 30.08.2016 № 173/к «Про прийняття на роботу» ОСОБА_1 з 31.08.2016 прийнято на посаду першого заступника начальника Інспекції.

Відповідно до наказу заступника Міністра інфраструктури України - керівника апарату від 03.10.2016 № 143-О виконання обов'язків начальника Інспекції з 03.10.2016 покладено на ОСОБА_1

В період з 12.10.2016 року по 27.06.2017 року ОСОБА_1 як в.о. начальника Інспекції були підписані накази про преміювання працівників Інспекції. Серед премійованих працівників був і перший заступник начальника Інспекції ОСОБА_1 Тобто, ОСОБА_1 будучи як в.о. начальника Інспекції нараховував премію собі, як першому заступнику начальника Інспекції.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», особи зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно з ч. 3 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 р. № 460, Мінінфраструктури здійснює добір кадрів в апарат Мінінфраструктури і на підприємства, в установи та організації, що належать до сфери його управління, в акціонерних товариствах, функції з управління корпоративними правами щодо яких здійснює Міністерство, формує кадровий резерв, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату Міністерства, а також організовує підвищення кваліфікації на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління Міністерства.

В порушення вищезазначених вимог ОСОБА_1 не вчинив дій, які передбачені в ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» і будучи посадовою особою публічного права, незважаючи на наявність реального конфлікту інтересів, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про преміювання, встановлення надбавок стосовно себе.

Факт неповідомлення ОСОБА_1 безпосереднього керівника про наявність зазначеного вище реального конфлікту інтересів при видачі наказів підтверджується інформацією Міністерства інфраструктури України, що зазначена у листі від 11.08.2017 № 7894/14-2/10-17, відповідно до якої Міністерство інфраструктуру України не отримувало повідомлення від ОСОБА_1 щодо наявності у нього конфлікту інтересів.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, усвідомлюючи про наявну суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями не повідомляв у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника, а саме Міністерство інфраструктури України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З твердженнями ОСОБА_1 про те, що він не повідомляв, що в його діях є реальний конфлікт інтересів, оскільки вважав, що його не має, так як, попередньо він консультувався з юристами, які працюють в Інспекції і вони повідомили, що в даному випадку реальний конфлікту інтересів відсутній, а тому ОСОБА_1 продовжував преміювати сам себе обіймаючи різні посади, суд погодитись не може, оскільки ОСОБА_1 повинен був у встановленому законом порядку та визначені законом строки, після того, як дізнався, що він як виконуючий обов"язки начальника Інспекції нараховує премії собі, як першому заступнику начальника Інспекції, а про це на думку суду він повинен був дізнатись при підписанні першого наказу від 12.10.2016 року, повідомити Міністерство інфраструктури України про те, що під час вчинення ним таких дій в нього можливо є реальний конфлікт інтересів і дочекатись відповіді по його зверненню. Однак, цього ОСОБА_1 зроблено не було.

Що стосується наказів від 06.10.2016 року № 210/к, 20.12.2016 року № 302/к та 26.06.2017 року № 126/к за сумлінну працю та з нагоди державних та професійних свят працівників Інспекції, підписання яких інкриміновано ОСОБА_1, як не повідомлення безпосереднього керівника про реальний конфлікт інтересів то суд вважає за необхідне виключити дані накази з адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією яке інкримінують ОСОБА_1, оскільки в цих наказах не передбачалось встановлення конкретного розміру премії самим керівником Інспекції, що виключає суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями.

Аналізуючи докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у неповідомлені особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Відповідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як убачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 правопорушення пов'язане з корупцією було виявлено 17 серпня 2017 р., тобто строк накладення адміністративного стягнення 3 місяці закінчився, а тому розпочате провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 38, ч. 1 ст. 172-7, п. 7 ст. 247, 291, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя П. Л. Отвіновський