Справа № 751/1388/18 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/795/151/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд, 01 березня 2018 року, о 23 год. 35 хв. ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Мазепи, 67, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер 0035 в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова суду не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з її суворістю. Звертає увагу, що працівники поліції не склали жодних документів щодо тимчасового затримання або вилучення транспортного засобу, він знаходився в повністю адекватному стані, виражених ознак вживання спиртного у нього не було. Ступінь алкогольного сп'яніння встановлена алкотестером є невеликою, не настало тяжких наслідків та не спричинило шкоди іншим громадянам. Неофіційно працює водієм на приватному підприємстві, має н а утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина перебуває на третьому місяці вагітності, є необхідність підвозити її в лікарню, працює медичною сестрою та отримує мінімальну заробітну платну. Вперше притягується до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст. 130 КУпАП, вину визнав, щиро кається у скоєному, вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Посилається на рішення апеляційних судів інших областей, в яких суд дійшов висновку по малозначність діяння та рішення Європейського суду з прав людини «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де зазначено, що стягнення повинно бути пропорційним, має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам..

Заслухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував, що вжив каву з коньяком та керував транспортним засобом, був адекватним, по собі нічого не відчував. Просив звільнити його від адмінвідповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, врахувавши те, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, на даний час дружина вагітна, а його робота пов'язана з керуванням транспортним засобами. Позбавлення права керування транспортним засобами негативно позначиться на матеріальному становищі його родини. Додав, що спиртні напої не вживає, пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення щодо вживання чарки горілки написав зі злів працівників поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 3) ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно показань алкотестера «Драгер» наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 1.69 ‰, отже, він перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.3-4).

Із досліджених пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується також і його письмовими поясненнями. (а.с. 7-9).

Під час складання проколу про адміністративне правопорушення, в суді 1 та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом після вживання алкоголю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Твердження апелянта про необхідність звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю не знайшло свого підтвердження матеріалами справи.

Призначення менш тяжкого стягнення ніж встановленого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП закон про адміністративну відповідальність не передбачає.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно. Тому твердження апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Шахова