Справа № 128/3459/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.04.2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 045330 від 15.12.2017 року, 15.12.2017 року о 03:10 год. на автодорозі «Стрій-Знамянка 403 км» в с. Щітки, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан спяніння водій у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, про що подав відповідну письмову заяву.

Дослідивши адміністративний матеріал та оцінивши докази у їх сукупності, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі виходячи з такого.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП.

Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя повинен діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, системне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що на момент розгляду даної справи встановлено, що закінчився строк накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, передбачений ч. 2 ст. 38 КпАП України, що є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, а тому провадження, згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскарженою до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницькій районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ І.А.Ганкіна