Справа №480/164/18 11.05.2018
Провадження №33/784/225/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Ямкової О.О.

за участю: секретаря Горенко Ю.В.,

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 31 січня 2018 р. о 23 годині 46 хвилин в місті Миколаєві по вул. 8 Березня, в районі будівлі 85 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA CERATO», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей слабо реагують на зміну світла, не природна блідість обличчя, порушена координація рухів. За висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №160 від 1 лютого 2018 року у ОСОБА_1 виявлена гостра інтоксикація внаслідок вживання канабіноїдів та амфетамінів, неускладнена. Тому водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та направити справу на новий розгляд до місцевого суду.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною.

На його думку суд не врахував, що згідно висновку у нього були відсутні ознаки наявності наркотичного сп'яніння, не встановлено остаточний діагноз, що можливе тільки після проведення лабораторного дослідження.

Зазначав, що сам висновок складений з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 та в ньому не зазначено час розпочато та закінчено дослідження.

Крім того, наступного дня він сам звернувся до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру для визначення стану сп'яніння та надав відповідну виписку, яка свідчить, що він тверезий і в дослідженій сечі не виявлено наркотичних речовин. Надана виписка також не була взята до уваги судом першої інстанції.

Зазначене призвело до помилкового притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він був тверезим та ніяких наркотичних речовин не живав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей слабо реагують на зміну світла, не природна бідність обличчя, порушена координація рухів, що підтверджено висновком лікаря №160 від 1 лютого 2018 року.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, який складено на підставі висновку лікаря №160 від 1 лютого 2018 року, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов'язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп'яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі в присутності представника поліції з відібрання у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища відповідає вимогам п. 2.12 вищезазначеної Інструкції.

Наведене спростовує доводи апелянта про порушення процедури та порядку огляду його зовнішнього стану представниками поліції і його направлення до медичного закладу з метою проведення огляду на визначення стану сп'яніння відносно нього.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на наданий ним висновок про відсутність наркотичних речовин в його біологічних зразках за аналізом, який він здав наступного дня (а саме 2.02.2018 року о 8год. 15хв.) є неспроможними з наступних причин.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати , що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно визначеними в п. 4 цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 9 зазначеної інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За актом № 160 від 1 лютого 2018 року на підставі зовнішнього огляду водія ОСОБА_1 та результату токсикологічного дослідження №231, яке проведено в той же день, після відібрання в 00годин 25 хвилин 1 лютого 2018 року біологічного середовища водія, який оглядався, медичним закладом складено висновок щодо наявності у ОСОБА_1 гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів та амфетамінів, неускладненої.

Тому надані ОСОБА_1 виписка та результати токсикологічного дослідження №243 від 5 лютого 2018 року як докази невинності у вчиненні адміністративного правопорушення, отримані не у відповідності до порядку, визначеному Інструкцією, та не можуть вважатися належними та допустимими доказами відсутності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Крім цього, апелянт ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції пояснив, що є колишнім спортсменом, отримав травму хребта, та як наслідок став особою з інвалідністю, вживає лікарські препарати, а тому на думку суду, зазначене могло вплинути на результат лікарського висновку з урахуванням того, що керування транспортним засобом заборонено не тільки у стані наркотичного сп'яніння але і під впливом лікарських препаратів, які містять наркотичні чи психотропні речовини.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова