Справа № 755/483/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2018 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління Держпраці у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Асторі Груп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП

встановив:

18 грудня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Червоногвардійська, 12, оф. 177, під час здійснення перевірки (акт № 2323/26/15/14/40143874 від 20 листопада 2017 року), виявлено порушення вимог законодавства про працю ОСОБА_1, а саме у порушення вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник ОСОБА_2 в період стажування, перебуваючи на посаді паркувальника в ТОВ «Асторі Груп», здійснювала розрахункові операції за паркування транспортних засобів на паркувальному майданчику та з 13 листопада 2017 року була допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства

Згідно із ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_3в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом вжито усіх передбачених кодексом України про адміністративні правопорушення заходів, як для виклику ОСОБА_1 в судові засідання, проте, у встановлений судом час, останній не з'являвся. Розгляд справа про адміністративне правопорушення неодноразово відкладався.

Враховуючи дані обставини суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила порушення вимог законодавства про працю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2017 року № 26-62/923; актом перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №26-62/1384; наказом № 2 від 22 січня 2016 року, яким ОСОБА_1, призначено на посаду директора ТОВ «Асторі Груп»; актом (довідкою) фактичної перевірки від 17 листопада 2017 року; підтвердженням фактичної наявності коштів від 16 листопада 2017 року у якій ОСОБА_2 здано кошти в розмірі 100 грн 00 к. та зазначено про те, що вона працює стажером паркувальником з 13 листопада 2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2; письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, цивільно-правовим договором № 011/1217 від 01 грудня 2017 року укладеного між ОСОБА_2А, та ТОВ «Асторі Груп»; табелями обліку використання робочого часу в ТОВ «Асторі Груп» за жовтень, листопад 2017 року з яких вбачається, що за листопад 2017 року відпрацьовано 11 днів; штатним розписом ТОВ «Асторі Груп» від 01 січня 2017 року.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює, суддя вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 41, 251, 283-285 КУпАП, ст. 24 КЗпП України, Законом України «Про судовий збір»,

постановив:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у штрафу в розмірі п'ятистам неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п'ятсот) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: