Справа № 359/8382/18 Головуючий у І інстанції Бондаренко І.А.
Провадження № 33/824/1219/2018 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

представника Київської митниці ДФС - Захарова А.О.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

за апеляційною скаргою представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_4, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Чернігів, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., з конфіскацією вилученої валюти, згідно протоколу про порушення митних правил № № 0752/12500/18, у кількості 3400 євро.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Київської митниці ДФС понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 41 грн. 02 коп.

Згідно з постановою суду, 23.09.2018 року о 12 годині 50 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_3, яка прилетіла до України з Німеччини, м. Берлін, рейсом FR 3198, літаком а/к «Ryanair» своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажирці було задано запитання щодо наявності в неї готівкових коштів, на що вона заявила, що має приблизно 10000 євро. Після цього пасажирку було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де нею була видана та власноручно перерахована готівка в розмірі 13400 євро, які знаходились у гаманці, що містився в одному з відділень сумки пасажирки (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянці України ОСОБА_3 було пропущено 10000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 3400 євро. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не зверталась.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, передбаченому відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ № 312 від 25.07.2012 р., мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв'язку з цим працівниками митниці 23.09.2018 р. складено протокол про порушення митних правил № 0752/12500/18.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом вилучено: євро, згідно курсу НБУ станом на 23.09.2018 р. за 100 євро - 3302-5991 грн., кількістю 3400, вартістю 112288 грн. 37 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, представник ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить постанову в частині накладення на ОСОБА_4 стягнення у вигляді конфіскації вилученої валюти - змінити, виключити із постанови рішення судді про накладення на ОСОБА_3 стягнення у виді конфіскації іноземної валюти в розмірі 3400 Євро, вартістю 112288 грн.37 коп., вилучену валюту повернути ОСОБА_3

В обґрунтуванні вказує, що судом не взято до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Звертає увагу, що за матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні, натомість, суду в повній мірі надано докази (копію контракту та посвідчення), що до цього часу ОСОБА_3 працювала в Саудівській Аравії бортпровідницею та отримувала легальну заробітну плату.

Зазначає, що ввезення даної суми валюти на територію України резидентами допускається, за умови лише її письмового декларування митному органу в повному обсязі та без надання жодних документів та сплати митних платежів.

Вважає, що єдине діяння, яке вчинила ОСОБА_3, полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації, між тим, за таке правопорушення, суд не мав права не тільки накладати штраф, але й конфісковувати 3400 Євро, які є її заробітною платою та дуже значною для неї сумою.

При тому, що шкода, яку ОСОБА_3 потенційно могла б завдати державі, була незначною, вона не ухилялась від сплати мита та інших зборів і не завдала державі жодної шкоди, якби вона ввезла гроші не задекларувавши їх, органи влади не отримали б лише інформацію про те, що ці кошти ввозились на територію держави, таким чином метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації, крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Звертає увагу, що суд при призначенні стягнення, не врахував її пояснення про те, що грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_3 були виявлені в ручній поклажі при проходженні митного контролю та є її заробітною платою, яка є єдиним джерелом існування та значною для ОСОБА_3 сумою і ввезені в Україну з метою оплати боргів за лікування батька, який нещодавно помер.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_3, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, представника Київської митниці ДФС - Захарова А.О., що підтримав рішення суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дана належна оцінка, є обґрунтованими, і апеляційною скаргою не заперечуються.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, і наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, вирішуючи питання про вилучення у ОСОБА_3 незадекларованої валюти в розмірі 3400 Євро, суд не врахував наступне.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1,2,4,7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенції та практику Суду, як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Органи влади повинні дотримувати розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право заявника на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, суд зауважив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, вона має відповідати тяжкості правопорушення.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що правопорушення, яке вчинила ОСОБА_3 полягало у переміщенні через митний кодон України - «зелений коридор» не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Ввезення готівкової іноземної валюти в Україну не є незаконним, згідно з діючим законодавством України, обмежена лише сума (еквівалент 10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснила, що кошти, які вона перевозила через кордон є її заробітною платою в Саудівській Аравії, де вона тривалий час працювала бортпровідницею, точну суму, яку перевозить, вона не знала та була переконана, що вона менша ніж 10 000 євро, в той час погано себе почувала у зв'язку з конфліктною ситуацією зі своїм хлопцем, з яким вони розійшлись, законність походження грошових коштів підтвердила договором між нею та компанією Евіейшен Хорайзонз ЛТД від 26.02.2018 року, відповідно до якого працюючи на посаді бортпровідника в компанії Евіейшен Хорайзонз ЛТД вона отримує 2 500 доларів США.

Даних про незаконність походження вилученої валюти матеріали справи не містять.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи особу винної, яка вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала повністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, грошові кошти перемістила через «зелений коридор» для власного використання, предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами, порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет правопорушення не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків від порушення не настало. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

За таких обставин, вилучена у ОСОБА_3 валюта в розмірі 3400 євро підлягає поверненню.

З урахуванням викладеного, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_4- задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 - змінити.

Повернути ОСОБА_3 3400 (три тисячі чотириста) євро, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил від 23.09.2018 року №0752/12500/18.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: О.В. Миколюк