П О С Т А Н О В А

Справа № 126/304/18

Провадження № 3/126/274/2018

"20" лютого 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В.І.

із секретарем Притуляк І.І.

за участю прокурора Круковської Г.М.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, депутата Бершадської міської ради, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії № 29 від 26.01.2018 року встановлено, що відповідно до протоколу засідання № 1 першої сесії 7 скликання (І - ше пленарне засідання) Бершадської міської ради від 10.11.2015 ОСОБА_1 являється депутатом Бершадської міської ради 7-го скликання.

Вимогами частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному сайті Національне агентство з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно- правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

З метою забезпечення єдиного підходу до виконання норм чинного антикорупційного законодавства Національне агентство з питань запобігання корупції, своїми рішеннями № 2 від 10 червня 2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 та № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 95, надало розяснення щодо Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 5-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше продовжено до 1 травня 2017 року.

ОСОБА_2 зобовязаний був до 1 травня 2017 року подати щорічну декларацію суб'єкта декларування, а саме декларацію що охоплює попередній 2016 рік. Однак в ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (https://public.nazk.gov.ua/declaration/72dddc39-l 136- 4d89-870f-621f25bc0fd0) встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію 28.12.2017 року о 17 год. 42 хв.. Таким чином, ОСОБА_1 будучи депутатом Бершадської міської ради 7- го скликання, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», 01.05.2017 о 00 год. 00 хв., несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз'яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні визнав повністю та просив суворо не карати. В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що дійсно він являється депутатом Бершадської міської ради 7 скликання і дійсно секретарем Бершадської міської ради ОСОБА_3 на сесіях міської ради неодноразово доводилась інформація депутатам, в тому числі і йому, про необхідність подання електронної декларації за 2016 рік до 01.05.2017 року. Однак, через сімейні проблеми повязані із його хворобою та важкою хворобою його матері він не своєчасно подав декларацію за 2016 рік.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 29 від 26.01.2018 року, протоколом засідання № 1 першої сесії 7 скликання (І - ше пленарне засідання) Бершадської міської ради від 10.11.2015 року; скріншотом та роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; листом Бершадської міської ради № 1315 від 27.12.2017; поясненням ОСОБА_1.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, враховується її майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винного у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

В статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У Кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м'якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 172-6 ч.1 КпАП України.

Враховуючи вищевикладені обставини, враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, матеріальне становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 відповідно пояснень визнає свою провину у скоєному правопорушенні, щиро розкаюється у скоєному, обіцяє, що таке більше ніколи не повториться, вчинене правопорушення не представляє собою великої суспільної небезпеки і не завдало значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам та свободам інших громадян, також беручи до уваги, що адміністративне правопорушення він вчинив через збіг важких сімейних обставин, а саме через хворобу членів його сім'ї, вважаю, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у вигляді попередження, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 172-6 ч.1, 40-1 , 33-35, 268, 283-285, 289, 290 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації України (вул. Липська 18/5 м. Київ, 01601 ) отримувач коштів: ГУК у м. Київ/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол