ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в АДРЕСА_2,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно постанови судді, 13.08.2018 р., о 10 год. 40 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Audi, державний номер НОМЕР_1, по вул. Соборній в смт. Єланець Миколаївської області, при виїзді з двору будинку №148 «г», не надав переваги в русі транспортному засобу Opel Astra, державний номер НОМЕР_2, який рухався по вул. Шевченка, та вчинив з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 "б", 10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт вважає, що вищезазначена постанова є незаконною у зв'язку з тим, що суд допустив формальне ставлення до вирішення справи, з'ясував обставини не повно та не всебічно, не проаналізував досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Зазначає, що 13.08.2018 р. він керував транспортним засобом Audi та, виїжджаючи з вул. Соборної в смт. Єланець, мав намір повернути праворуч на вул. Шевченка, ввімкнув поворот, пересвідчився, що на основній дорозі ліворуч перешкод немає, та, намагаючись праворуч, оминув густі зарослі чагарника, які ростуть праворуч, після чого зіткнувся з транспортним засобом «Opel Astra» під керуванням ОСОБА_2

Вважає, що вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_2, оскільки останній порушив ПДР України, оскільки рухався в зустрічному напрямку по вул. Шевченка, виїхав на зустрічну смугу руху.

Зазначає, що поліцейські повідомили його та ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення буде складено на обох учасників ДТП, але в подальшому він дізнався, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 взагалі не складався.

Стверджує, що на місці ДТП був присутній ОСОБА_3, який є свідком, але в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок він не зазначений. Вважає, що у зв'язку з цим, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відсутні дані про наявність свідків правопорушення.

Апелянт вказує на те, що у нього були зауваження до схеми ДТП, але його думку не враховували. Зазначає, що вказана схема місця ДТП не відповідає дійсності, оскільки невірно вказані виміри щодо місця правопорушення, не зображені чагарники, які стали однією із причин ДТП. Крім того, в даній схемі не зазначена ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами. Зазначає, що зі схеми ДТП вбачається, що місцем зіткнення автомобілів Opel і Audi є смуга зустрічного руху, якою рухався автомобіль ОСОБА_2

Стверджує, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 про те, що він подав звуковий сигнал та почав з'їжджати вправо, але не зміг уникнути зіткнення, не відповідають дійсності, оскільки в момент початку свого руху, ніяких звукових сигналів він не чув, а тому вважає, що виїзд на вул. Шевченка з поворотом праворуч, не суперечить вимогам п. 10.2 ПДР України.

На думку апелянта, Правил дорожнього руху України він не порушував, діяв відповідно до їх вимог, і що саме ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.12 «ґ», 11.3 та 13.1 ПДР України, чим допустив зіткнення транспортних засобів.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що наведені в ній мотиви та підстави щодо скасування постанови судді є безпідставними та необґрунтованими.

Потерпілий вказує на те, що суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано вимоги закону щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, проаналізовано наявні у справі докази, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 10.2 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення а постанову від 11.10.2018 р.- без змін.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, просив апеляційний розгляд провести у його відсутність.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддею встановлені правильно. Висновки судді грунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя вірно зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, схемою до нього, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2, а також поясненнями інспекторів поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 384130/984, 13.08.2018 р. о 10 год. 40 хв., ОСОБА_1, керував транспортним засобом Audi по вул. Соборній в смт. Єланець Миколаївської області, та при виїзді з двору будинку №148 «г» не надав переваги в русі транспортному засобу Opel Astra, який рухався по вул. Шевченка, та вчинив з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначені відомості у протоколі повністю узгоджуються зі складеною працівниками поліції схемою місця ДТП, яка підписана обома учасниками пригоди і ніким не оскаржена, а тому вважається такою, що відповідає фактичним обставинам події.

З зазначеної схеми вбачається, що місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди є вул. Шевченка, біля будинку №55. При цьому автомобіль "Opel Astra" під керуванням ОСОБА_2 рухався по вул. Шевченка в напрямку вул. Криничної, а автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 виїжджав з житлової зони багатоповерхівок на вулиці Соборній.

ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанцій пояснив, що на автомобілі «Audi» виїжджав з вул. Соборної, ввімкнув поворот та, повертаючи праворуч на вул. Шевченка, зіткнувся з транспортним засобом «Opel Astra» під керуванням ОСОБА_2 Вважав, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, оскільки останній порушив ПДР України, а саме, рухаючись в зустрічному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху, що і призвело до зіткнення, при цьому ширина дорожнього покриття дозволяла роз'їхатись двом автомобілям. Крім того, зазначив, що на виїзді з району багатоповерхівок на вул. Шевченка ростуть густі зарослі чагарника, які закривають видимість для транспорту, що виїжджає, а тому він не міг бачити транспортні засоби, що рухалися праворуч від нього по вул. Шевченка.

З наданих в суді першої інстанції пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 13.08.2018 р. він рухався по вул. Шевченка на автомобілі Opel. В цей час він побачив, що з житлової зони вул. Соборної, де розташовані багатоповерхові будинки, виїжджає автомобіль Audi. Він подав йому звуковий сигнал, але водій продовжив рух. Після цього він став звертати вправо, але не зміг уникнути зіткнення. ОСОБА_1 вдарив його автомобіль в лівий бік. Вважав, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є водій ОСОБА_1, оскільки не надав йому переваги в русі, а у ОСОБА_1 була перешкода справа.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями, які надані в судовому засіданні інспекторами Єланецького ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які суду пояснили, що 13.08.2018 р., прибувши на місце події, побачили, що на вул. Шевченка стояв автомобіль марки Opel, а на виїзді з житлової зони багатоповерхівок з вул. Соборна стояв автомобіль Audi. Було встановлено, що водій автомобіля Opel рухався по головній дорозі, а водій автомобіля Audi, виїжджаючи з житлової зони, не пропустив водія автомобіля Opel та здійснив ДТП, тим самим порушив вимоги п. 10.2 ПДР України.

Згідно п.2.3 "б" Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.2 Правил дорожнього руху України передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

З наданих фотознімків з місця ДТП, які знаходяться у матеріалах справи, вбачається, що дорога, з якої здійснював виїзд водій ОСОБА_1, є виїздом з житлової зони, що виходить на вул. Шевченка.

Суддя вірно прийшов до висновку про те, що місце зіткнення автомобілів не може бути нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг, і може розглядатися лише як виїзд з житлової зони або прилеглої території.

Згідно п. 1.10 ПДР України житлова зона - це дворові території, а також частини населених пунктів, позначені дорожнім знаком 5.31.

Хоча житлова зона не була позначена відповідним дорожнім знаком, але фактично дорога, з якої здійснював виїзд водій ОСОБА_1, є виїздом з житлової зони, що виходить на вул. Шевченка.

Виходячи з вимог п. 10.2 ПДР України, водієві необхідно пам'ятати, що, в'їжджаючи на таку територію або виїжджаючи з неї, необхідно давати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, траєкторію яких вони перетинають.

З вищезазначених норм ПДР України слідує, що виїжджаючи з житлової зони на основну дорогу, водій повинен користуватися положенням дії п. 10.2 ПДР, і пропустити будь-який транспорт, який рухається по проїжджий частині з урахуванням того, що виїзд з житлової зони не регулюється ні світлофором, ні знаками дорожнього руху.

Даних вимог ОСОБА_1 не дотримався, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає, що суддею зроблений правильний висновок про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 10.2 ПДР України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не заслуховують на увагу, так як не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в дорожньо-транспортній пригоді винен інший її учасник, не спростовує його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді про те, що в межах розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, суд може дати лише оцінку наявності чи відсутності в діях саме ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і позбавлений такої можливості у відношенні іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, на якого протокол про адміністративне правопорушення не складено.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено свідка ОСОБА_3, то ці доводи не є слушними, оскільки ні у протоколі, ні у своїх поясненнях ОСОБА_1 не зазначав про цього свідка.

ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено в межах санкції ст. 124 КУпАП.

З огляду на наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,- залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова