№3/263/124/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, при секретарях Малишко Д.В., Гущиній О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у м.Маріуполі, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої викладачем у Морській академії АМІ ОНМА, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №086571 від 23.11.2017р., складеного інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Маріуполі ОСОБА_5, ОСОБА_6 23.11.2017 року о 09 год. 27 хв., керуючи автомобілем ХЮНДАЙ СОЛАРИС, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись перехрестям пр.Будівельників та вул.Бахчиванджи, 17/91, в м. Маріуполі, була не уважною, не стежила за різкою зміною дорожньої обстановки, не відреагувала на різку зміну дорожньої обстановки, при наближенні транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, не забезпечила безперешкодний проїзд оперативного транспортного засобу ТОЙОТА ПРІУС, д/н 3960, під керуванням водія ОСОБА_4, та скоїла зіткнення із вказаним транспортним засобом, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3 б, 3.2 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 суду пояснила, що її прізвище по паспорту громадянина України є «Темербек», проте посвідчення водія видано на дівоче прізвище «Горбуля», наразі вона розлучена, але прізвище ще не змінила. Не заперечувала, що адміністративний протокол складено саме відносно неї.

ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти визнання її винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. По суті справи суду пояснила, що 23.11.2017р. вона їхала на роботу на автомобілі ХЮНДАЙ по пр.Будівельників в напрямку до Морської академії зі швидкістю приблизно 30 км/год. Коли підїхала до перехрестя з вул.Бахчиванджи то побачила зелений сигнал світлофору, попереду був автомобіль ДАЧІА, який почав повертати праворуч на вул.Бахчиванджи, і вона також почала рух прямо зі швидкістю 10-20 км/год. В цей час вона почула звук сирени та зменшила швидкість. Автомобіль патрульної поліції, який зі швидкістю не менше ніж 90 км/год виїхав з правого боку по вул.Бахчиванджи, вона не бачила до самого зіткнення.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, просила провадження у справі відносно неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Звернула увагу суду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті порушення, не відображено, що ОСОБА_2 рухалася на перехресті на зелений сигнал світлофору, а автомобіль патрульної поліції на червоний сигнал світлофору. Відомості про це також відсутні в письмових поясненнях інспекторів, які знаходилися в автомобілі. Також суду пояснила, що ОСОБА_2 дійсно здійснювала рух по пр.Будівельників. Перед перехрестям вона прийняла до уваги зелений сигнал світлофору, відсутність перешкод на перехресті та звук спеціальної сирени. Перебуваючи в автомобілі, зясувати, звідки лунає звук сирени неможливо. При цьому сам факт наявності звукового сигналу не зобовязує водія припинити рух. Наявність звукового сигналу не є різкою зміною обстановки та не становить небезпеку для руху. Автомобіль поліції, який рухався з великою швидкістю на червоний сигнал світлофору, ОСОБА_2 побачила лише виїхавши на перехрестя. Таким чином вона діяла у відповідності до вимог ПДР. Водій рухалася на зелений сигнал світлофору, до виїзду на перехрестя не бачила і не могла бачити автомобіль патрульної поліції. В той же час водій ОСОБА_4 не переконався у відсутності небезпеки, проїжджаючи перехрестя. При цьому останній, побачивши перешкоду для руху у вигляді автомобіля, яким керувала ОСОБА_2, не здійснював жодних дій, спрямованих на усунення небезпеки. Таким чином, водій ОСОБА_4 достовірно був обізнаний про те, що порушував вимоги ПДР, внаслідок чого відбулася ДТП. Користуючись своїми службовими повноваженнями він намагався уникнути відповідальності. В матеріалах справи відсутні докази того, що у зазначений час відбувався розшук чи переслідування будь-якого автомобілю, при цьому ОСОБА_4 та його напарник не змогли назвати ані колір машини, ані державний номер.

Інспектор роти №4 батальйону УПП в м.Маріуполі ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 23.11.2017р. зранку він з напарником ОСОБА_7 на службовому автомобілі ТОЙОТА ПРІУС рухався по вул.Купріна в м.Маріуполі, по рації передали, що автомобіль ВАЗ 21099 (номер та колір він не памятає), який перебуває в орієнтуванні у кримінальному провадженні за тяжким злочином, рухається по Запорізькій трасі в сторону пр.Миру. Таким чином, виконуючи невідкладне службове завдання, він рухався з увімкненими проблисковими маячками по пр.Миру та потім по вул.Флотській (Червонофлотській). Коли їм повідомили, що автомобіль продовжив рух по пр.Миру, вони розвернулися та поїхали по вул.Бахчиванджи, де приблизно через 400 м. увімкнули сигнал сирени, оскільки необхідно було відступати від правил дорожнього руху, зокрема, він робив обгін по зустрічній смузі руху та рухався зі швидкістю до 110 км/год. Інші водії надавали дорогу оперативному транспортному засобу. Підїжджаючи до перехрестя вул.Бахчиванджи пр.Будівельників він бачив, що горить червоний сигнал світлофору, зменшив швидкість до безпечної приблизно 60 км/год, подивився ліворуч і праворуч та впевнився в безпеці проїзду, а саме, було видно, що зліва автомобіль ДАЧІА, який повертав на вул.Бахчиванджи, зменшує швидкість. Інших автомобіль з правого боку по пр.Будівельників він не бачив. Пішоходів в цей час на перехресті також не було. Проїжджаючи перехрестя на червоний сигнал світлофору він розраховував, що водії, коли почують звук сирени, зменшать швидкість руху. Перебуваючи практично на середині перехрестя він побачив з лівого боку по пр.Будівельників автомобіль ХЮНДАЙ, який рухався на зелений сигнал світлофору в його бік, він намагався прийняти праворуч, не застосовуючи екстрене гальмування, але в цей час відбулося зіткнення. Вважає, що ОСОБА_2 окрім порушень п.п. 2.3 б, 3.2 ПДР України також допустила порушення п.12.3 ПДР. Просив суд визнати її винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, але суворо не карати з огляду на те, що в неї є діти.

Допитаний в якості свідка інспектор Марченко В.О., який також перебував під час ДТП в службовому автомобілі ТОЙОТА ПРІУС, надав аналогічні пояснення, що і ОСОБА_4 Також пояснив, що перед перехрестям вул.Бахчиванджи пр.Будівельників він слідкував за дорожньою обстановкою, бачив, що попереду горить червоний сигнал світлофору, але автомобіль ХЮНДАЙ зліва по пр.Будівельників не бачив. Побачив його лише за пів-секунди або одну секунду до зіткнення, коли вказаний автомобіль вїхав в бік службового автомобілю. За цей час встиг побачити, що автомобіль ХЮНДАЙ не гальмував, а прискорювався. ОСОБА_4 в цей час прийняв праворуч, при цьому не гальмував, але зіткнення уникнути не вдалося. Свідок вважає, що водії, почувши звук сирени, мають можливість зрозуміти, з якого боку наближається автомобіль.

Судом також були досліджені письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_7, надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. З вказаних пояснень вбачається, що зазначені особи вказували, що отримали орієнтування на автомобіль, причетний до скоєння тяжкого злочину, який рухався по Володарському шосе в бік міста. Крім того, ані ОСОБА_8 ані ОСОБА_9 не повідомляли в письмових поясненнях про те, що їх автомобіль рухався на перехресті з пр.Будівельників на червоний сигнал світлофору. Як повідомили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні, вищезазначені розбіжності пояснюються тим, що вони переплутали Запорізьке шосе з Володарським, про червоний сигнал світлофору не вказували, оскільки вважали, що це не має суттєвого значення, оскільки автомобіль рухався з увімкненими світовими та звуковими сигналами.

Опитаний в судовому засіданні інспектор роти №4 батальйону УПП в м.Маріуполі ОСОБА_5, який безпосередньо складав протокол про адміністративне правопорушення, суду пояснив, що в указаний день він виконував свої службові обовязки, чув по рації орієнтування на автомобіль, який рухався до центру міста. В його обовязки при оформленні протоколу за ст.124 КУпАП входить, крім іншого, збирання усіх фактичних даних щодо скоєного правопорушення. Прибувши на місце ДТП він в першу чергу ознайомився з відеозаписом з реєстратора патрульного автомобіля, при цьому ОСОБА_6 повідомила, що в її автомобілі також встановлений реєстратор, але подивитися відео на той час було неможливо. Пояснив також, що ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в рапорті на імя начальника УПП в м.Маріуполі не було вказано, що службовий автомобіль ТОЙОТА ПРІУС проїжджав перехрестя на червоний сигнал світлофору, оскільки це не має суттєвого значення, враховуючи, що автомобіль рухався з увімкненими спецсигналами, а тому йому дозволено було відступати від правил дорожнього руху, у тому числі, рухатися на червоне світло світлофору. Свідок пояснив, що почувши спеціальний сигнал відразу не можна зрозуміти, з якої сторони він лунає, але при його наближенні це вже можливо.

Зясувавши думку учасників процесу, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_7 та інспектора Кулика А.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Судом було оглянуто наступні докази: схема ДТП, протокол про адміністративне правопорушення серія БР №086571 від 23.11.2017 року, письмові пояснення учасників ДТП та свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, диски з відеозаписом з місця скоєння ДТП, надані представниками патрульної поліції та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР №086571 від 23.11.2017 року ОСОБА_2 інкримінується порушення вимог п. 2.3б ПДР України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; а також п. 3.2 ПДР України, відповідно до якого, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Однак, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №086571 від 23.11.2017 року були спростовані відеозаписами з відеореєстраторів учасників ДТП з місця скоєння ДТП, оглянутими у судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_2 дійсно 23.11.2017 року о 09 год. 27 хв., керувала автомобілем ХЮНДАЙ СОЛАРИС, державний номерний знак НОМЕР_1, та рухалася по перехрестю пр.Будівельнікив та вул.Бахчиванджи в м.Маріуполі. При цьому, перед проїздом перехрестя водій ОСОБА_2 прийняла до уваги зелений сигнал світлофора, відсутність перешкод на перехресті, той факт, що автомобіль, який рухався попереду, почав поворот праворуч. Але, заїхавши на перехрестя в полі зору водія на значній швидкості зявився автомобіль патрульної поліції ТОЙОТА ПРІУС під керуванням водія ОСОБА_4, з проблисковими маячками, який рухався на червоний сигнал світлофору, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.

Інкриміноване водію ОСОБА_2 порушення вимог пункту 3.2 ПДР України не можливо оцінювати та тлумачити самостійно, оскільки вказаний пункт ПДР є продовженням та перебуває у взаємозвязку з положеннями п. 3.1 ПДР України. А, отже, і висновок про порушення чи виконання вимог п. 3.2 ПДР України слід робити, виходячи з комплексного аналізу події з врахуванням вимог обох пунктів ПДР.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Правил дорожнього руху, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений. У разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобовязані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Комплексний аналіз вказаних положень ПДР України свідчить про те, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог, в тому числі, розділу 8 цих Правил лише за умови обовязкового ввімкнення спеціального звукового сигналу та обєктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог ПДР України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.

Крім того, і порушення п. 3.2 ПДР України буде лише в тому разі, коли водій обєктивно бачить наближення оперативного транспортного засобу та усвідомлює, що створює для нього перешкоду, в інших випадках відсутні достатні підстави для висновку про порушення водієм п. 3.2 ПДР України, тому, як правило, вказаний пункт має стосуватись водіїв автомобілів, що їдуть попутно або на зустріч патрульному автомобілю та відповідно не можуть застосовуватися до обставин, де була обмежена взаємна видимість (наприклад при перетині перехрестя за наявності інших автомобілів, зелених насаджень і таке інше).

У даній дорожній обстановці ОСОБА_2, побачивши перед перехрестям зелений сигнал світлофору, який дозволяє рух, побачивши автомобіль ДАЧІА, який рухався попереду та не зупиняючись продовжив маневр повороту праворуч на вул.Бахчиванджи, почавши рух через перехрестя пр.Будівельників та вул.Бахчиванджи в м.Маріуполі з невеликою швидкістю та помітивши автомобіль патрульної поліції з увімкненими проблисковими маячками та звуковим сигналом, який рухався з великою швидкістю на червоний сигнал світлофору по вул.Бахчиванджи, не мала обєктивної можливості уникнути зіткнення з ним, оскільки перешкода виникла раптово, та у водія не було обєктивної спроможності виявити її завчасно, щоб мати можливість безпечно обїхати або зупинитися. При цьому, в судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_2 за вказаних в протоколі обставин була позбавлена можливості діяти у відповідності до вимог п. 3.2 ПДР України в частині обовязку дати дорогу транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом, оскільки під час руху водій не могла своєчасно бачити патрульний автомобіль, який рухався по перехрещуваній дорозі, через інший транспортний засіб, який знаходився з правого боку, жилого будинку праворуч тощо, та які закривали його видимість для інших учасників дорожнього руху, зокрема, для водія ОСОБА_2 Вказане підтверджується показами учасників ДТП та свідка ОСОБА_7 про те, що фактично вони побачили автомобілі один одного безпосередньо перед зіткненням.

Всі свідки і учасники події вказують, що на патрульному автомобілі був увімкнений спеціальний світловий сигнал, а також спеціальний звуковий сигнал.

При цьому суд не може погодитися з позицією потерпілого та інспектора Кулика А.О., що факт подання патрульним автомобілем звукового сигналу є визначальним в даній справі, такий факт є суттєвим, проте не визначальним.

Як вказувалось вище, п. 3.2 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_2, нерозривно пов'язаний з п. 3.1 ПДР України, суть якого лише в тому, що водії оперативних транспортних засобів за обовязкової та одночасної наявності ряду умов (виконання невідкладного завдання, увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху) можуть відступити від вимог деяких положень ПДР України і за умови дотримання вимог п. 3.1 ПДР України не нестимуть відповідальності за такий відступ від ПДР України. Якщо ж внаслідок такого відступлення від ПДР сталась дорожньо-транспортна пригода або виникла аварійна обстановка, - відсутні підстави стверджувати про дотримання п. 3.1 ПДР України, оскільки наслідки вказують на те, що умова забезпечення безпеки дорожнього руху не була дотримана.

Як вказано вище, відсутні достатні докази для висновку, що ОСОБА_2 бачила наближення патрульного автомобіля та усвідомлювала, що створює йому перешкоду для руху.

Одночасно, водій ОСОБА_4, який керував автомобілем патрульної поліції ТОЙОТА ПРІУС, з проблисковими маячками і спеціальним звуковим сигналом, на червоний сигнал світлофору, за умови дотримання п. 3.1 ПДР України, а саме, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто переконавшись, що немає автомобілів, які рухаються на зелений сигнал світлофору, мав можливість уникнути зіткнення з автомобілем ХЮНДАЙ. До цього висновку суд приходить, аналізуючи покази водія ОСОБА_4, який фактично пояснював, що не бачив інші автомобілі за автомобілем ДАЧІА, який здійснював маневр повороту праворуч зі сторони пр.Будівельників, тобто не переконався в їх відсутності та в безпеці свого руху для інших учасників дорожнього руху.

Суд також враховує, що інспектором, який складав протокол про адміністративне правопорушення та збирав відповідні матеріали, не було зясовано та перевірено обставини про те, що водій ОСОБА_4 дійсно виконував невідкладне службове завдання, доказів на підтвердження цього суду надано не було.

За таких обставин, складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення особою правопорушення та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини вчинення, на думку посадової особи, яка склала протокол, правопорушення спростовуються дослідженими судом доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами вчиненої дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 247, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 - закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.М.Томілін