Справа № 168/592/18
Провадження № 3/168/151/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Назарук О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 18 серпня 2018 року о 23 год. 53 хв. в смт. Стара Вижівка по вул. Володимирська ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», з номерним знаком АС 8721 ВК, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що дійсно 18 серпня 2018 року о 23 год. 50 хв. в смт. Стара Вижівка по вул. Володимирська, 72, біля власного подвіря перебував в автомобілі марки «ВАЗ 21063», з номерним знаком АС 8721 ВК. При цьому зазначив, що працівники поліції відібрали ключі до транспортного засобу, одягнули кайданки та відвезли до Старовижівської ЦРЛ. Вказав, що поліцейські не проводили огляд на стан алкогольного спяніння із застосуванням алкотестеру «Драгер», оскільки не було двох свідків, хоча сусіди перебували на вулиці. Заперечував щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та просив закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною статті 130 КУпАП, про що подав письмове клопотання, в якому зазначив, що у випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову водія пройти огляд на стан алкогольного спяніння, поліцейським при формулюванні суті адміністративного правопорушення, у протоколі необхідно вказувати, що водій порушив пункт 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» ( затверджено постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року), а не пункт 2.5 ПДР України. Оскільки відповідно до норм чинного законодавства працівника міліції юридично не існує з 01 січня 2017 року. В протоколі щодо ОСОБА_1 зазначено про порушення ним п.2.5 ПДР України.

З врахуванням приписів пункту 6 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан спяніння проведений з порушенням вимог цієї статті є недійсним. Так ж позиція закріплена в «Інструкції» щодо недійсності результатів огляду. Працівники поліції, зокрема інспектор поліції ОСОБА_3, після встановлення на його думку, факту вчинення його довірителем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, зобовязаний був запропонувати правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці скоєння правопорушення, за адресою смт. Стара Вижівка, вул. Володимирська 72 а, маючи для цього спеціальний прилад «Драгер», що ним цього зроблено не було. Доказом цього є матеріали відеофіксації затримання ОСОБА_1 за вказаною адресою. Зокрема оглядаючи відеофайл № 0035 з нагрудної камери інспектора Пшонюка В.В. встановлено, що останній не пропонував пройти огляд на стан спяніння за місцем скоєння правопорушення, хоча при цьому довіритель виявив бажання пройти освідування на місці події. При цьому інспектор зазначав, що потрібні два свідки, яких він не може знайти. На даному відеофайлі матір ОСОБА_1 зазначає, що поруч була якась жінка свідок, але інспектор на це не реагує. Оглядаючи інший файл № 0032, ОСОБА_3 зазначає «що їздять машини, ходять люди», що вказує на присутність на вулиці людей і можливості залучення їх як свідків. Однак будь - яких дій, спрямованих на залучення свідків, для проведення огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 працівник поліції не здійснює.

Працівники поліції всупереч вимогам закону застосовують щодо довірителя спецзасоби «кайданки», та не складаючи протокол про адміністративне затримання, доставляють його в на територію лікувального закладу «для пошуку можливих свідків». Вказані дії працівників поліції суперечать вимогам статті 259 КУпАП, яка передбачає доставлення порушника для складання протоколу, але в поліцію, а не заклад охорони здоровя. Застосування при цьому в Інструкції поліцейськими спецзасобів не передбачено. В даному випадку відбулось фактичне обмеження особи на пересування (без складання протоколу про адміністративне затримання) та порушення порядку проведення освідування особи на стан алкогольного спяніння. Доставивши довірителя на територію Старовижівської ЦРЛ інспектор Пшонюк В.В. не пропонує пройти йому огляд на стан алкогольного спяніння в лікувальному закладі, а відразу запрошує свідків для фіксації відмови від проходження огляду. При цьому інспектор Пшонюк В.В. порушує порядок проходження огляду на стан алкогольного спяніння особи, як цього вимагає статті 266КУпАП. Згідно з відеофайлу №0036, дії по підписанню свідками протоколу про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду відбуваються на території Старовижівської ЦРЛ. Однак в протоколі про вчинене адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду в їх присутності на вул. Володимирська, в смт. Стара Вижівка. Свідки ОСОБА_4В.і ОСОБА_5 (які підписали протокол), на вул. Володимирська взагалі не були і що там робив ОСОБА_1В вони не бачили. Таким чином в діях працівника поліції ОСОБА_3 має місце грубе порушення останнім вимог статті 266 КУпАП, вимог «Інструкції» та порядку направлення на освідування, який затверджено постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року, що відповідно за вказаних вище обставин, визнає проведення такого огляду недійсним.

Опитаний як свідок в судовому засіданні інспектор Пшонюк В.В. пояснив, що 18 серпня 2018 року він із напарником проводив патрулювання у смт. Стара Вижівка Волинської області. Близько 23 год. 50 хв. в смт. Стара Вижівка по вул. Володимирська помітив автомобіль «ВАЗ 21063», з номерним знаком АС 8721 ВК, який рухався заднім ходом з непрацюючою правою фарою. Водій автомобіля на вимогу працівників поліції про зупинку не відреагував, наздогнали його, коли порушник заїжджав у подвіря по вул. Володимирська, 72. При перевірці документів було зясовано, що за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_1, з ротової порожнини якого було відчутно запах алкоголю, руки його тремтіли та було помітним почервоніння обличчя, що стало підставою для проведення огляду на предмет встановлення стану алкогольного спяніння. ОСОБА_1 поводив себе агресивно, а тому було прийнято рішення застосувати кайданки та їхати до Старовижівської ЦРЛ та запропоновано пройти огляд на предмет встановлення стану алкогольного спяніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду в присутності двох свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відмову від проходження огляду вказані свідки засвідчили своїми підписами у письмових поясненнях. Застосування до водія спецзасобів ОСОБА_3 не спростував, протокол адміністративного затримання не складав, протокол про вчинення злісної непокори ОСОБА_1 на вимогу поліцейського, не складався. Підстав для складення протоколу адміністративного затримання поліцейський не вбачав. Вважає свої дії, а також процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, законними.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, пояснила, що працює на посаді медичної сестри. 18 серпня 2018 року була на чергуванні в приймальному відділенні ЦРЛ, прийшов інспектор Пшонюк В.В. та попросив вийти на вулицю, щоб засвідчити стан алкогольного спяніння водія. На вулиці ОСОБА_3 відкрив двері автомобіля, на задньому сидінні у кайданках за спиною сидів ОСОБА_1, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, просив зняти кайданки, після чого ОСОБА_3 запитав у ОСОБА_1 чи останній буде проходити медичний огляд на стан алкогольного спяніння і в приміщенні ЦРЛ заповнив протокол. Зазначила, що пояснення писав працівник поліції, вона лише підписала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, інспектора Пшонюка В.В., свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Такий огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП, для проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме:

- незгода водія на проведення на місці огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником поліції.

Досліджений в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, не містять жодних відомостей які б підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, у звязку з чим ОСОБА_1 був направлений на освідування в заклад охорони здоровя, що суперечить пунктам 5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Судом з відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що проводилась відеофіксація адміністративного правопорушення з моменту зупинки транспортного засобу до моменту складення протоколу. Відеозапис підтверджує факт застосування до ОСОБА_1 спецзасобів кайданок, однак матеріали справи не містять протоколу про адміністративне затримання чи скерування протоколу про вчинення непокори поліцейському. Жодних альтернативних заходів щодо зниження ступеню агресивної поведінки ОСОБА_1 працівниками поліції здійснено не було. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 було поза його волею доставлено до Старовижівської районної лікарні, оскільки останній не надавав згоду на проведення медичного огляду, а працівником поліції в свою чергу пропонувалось проходити лише медичний огляд на стан спяніння і звучала пропозиція зачекати прибуття двох свідків для засвідчення такої відмови, при цьому спецзасоби - кайданки не знімались зі ОСОБА_1 до моменту його доставлення до місця проживання після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього поза увагою суду не може залишитись та обставина, що працівниками поліції пропозиція підписати протокол оголошувалась ОСОБА_1 до його складення, при цьому останній перебував у кайданках із замкненими за спиною руками, що унеможливлювало фізично останнього здійснити таку дію, як проставлення свого підпису у протоколі.

Також суд приходить до висновку про недопустимість використання як доказів у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки такі пояснення стосуються лише обставин, які мали місце лише біля приміщення Старовижівської районної лікарні, і жодним чином не стосуються обставин, що передували примусовому доставленню ОСОБА_1 до медичного закладу.

Таким чином суду не надано жодних допустимих та належних доказів того, що ОСОБА_1 у встановленому порядку пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а також докази відмови від проходження огляду, засвідченої підписами двох свідків.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку суд вбачає порушення вимог чинного законодавства працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не можуть вважатись такими, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, та, відповідно, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП у звязку відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується надання оцінки законності дій працівників поліції при застосуванні спецзасобів до ОСОБА_1, то суд зазначає наступне. З досліджених матеріалів справи встановлено лише факт застосування спецзасобів, зокрема кайданок, та факт перебування ОСОБА_1 в кайданках протягом усього часу оформлення адміністративних матеріалів щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в тому числі його переміщення в службовому автомобілі поліції від місця зупинки до медичного закладу, при цьому встановлено, що протоколу про адміністративне затримання не складалось, разом з тим, законність дій працівників поліції щодо застосування спецзасобів не була предметом розгляду в даній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 7, 130, 221, 247, 252, 266, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_6