Справа № 359/8672/17 Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Провадження № 33/780/90/18 Доповідач у 2 інстанції Ященко
Категорія 147 12.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

« 12 » лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Ященко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської областівід 22 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., гр.України, працюючого в Бориспільській ОВК старшим офіцером, проживаючого в АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.; на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 остаточно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 21.10.2017 р. о 17 год. в м.Бориспіль, вул.Головатого, керував автомобілем НОМЕР_1», в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 21.10.2017 р. о 16 год. 20 хв. в м. Бориспіль, вул. Головатого, керуючи транспортним засобом «CHEVROLET AVEO» д.н.з. «НОМЕР_2», на проїзній частині, яка не визначена дорожньою розміткою, не врахував ширину проїзної частини, під час зустрічного роз'їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «БАЗ А079.14» д.н.з. «НОМЕР_3» під керуванням ОСОБА_2, який рухався назустріч, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 11.1, 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він, не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, просив постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо нього, у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнути його до відповідальності у виді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом його вини, оскільки не відповідає вимогам закону, т.я. в ньому не вказано свідків, не зрозуміло яким саме приладом було проведено алкотест та за ким закріплено даний прилад за ЦРЛ, невідомо чи пройшов прилад перевірку та чи має він відповідні свідоцтва та сертифікати відповідності.

Також апелянт вказав, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці, однак працівниками патрульної поліції його було безпідставно направлено до ЦРЛ для проходження медичного огляду, поліцейським не було вручено йому акт направлення на огляд в заклади медичної охорони, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння не містить відомостей про точний час проведення огляду, відсоток сп'яніння, у час зазначений у протоколі він не міг вчинити правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, оскільки вже вчинив ДТП.

В судові засідання апеляційного суду 26.12.2017р., 18.01.2018р., 5.02.2018р., 12.02.2018р. ОСОБА_1 не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не оскаржується апелянтом, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є безпідставними.

Висновок судді першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №165294 від 21.10.2017 р. відповідно до якого ОСОБА_1 21.10.2017р. о 17 год. в м.Бориспіль, вул.Головатого керував автомобілем НОМЕР_1» в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря ЦРЛ (м.Бориспіль, вул.Котляревського,1) із застосуванням приладу газоаналізатору Alcotest 6810 ARBE 0050, проба позитивна 2,3%0; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів №253, відповідно до якого 21.10.2017р. о 18 год.15 хв. проводився медичний огляд ОСОБА_1, встановлений стан алкогольного сп»яніння, результати алкотесту 2,3%0 ; висновком Бориспільської ЦРЛ щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2017, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стан алкогольного сп'яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту та виявив бажання пройти його у Бориспільській ЦРЛ; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.10.2017 р.; відеозаписом з боді-камери працівника поліції від 21.10.2017 р.; ксерокопією свідоцтва про те, що газоаналізатор Alcotest 6810 ARBE 0050 пройшов перевірку Державний підприємством »Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту споживачів» і свідоцтво чинне до 30.08.2018р.; іншими наявними у справі доказами.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянта стосовно того, що в його діях відсутній склад вказаного правопорушення, спростовуються сукупністю наведених вище доказів.

Посилання апелянта на порушення процедури проведення освідування у зв'язку з тим, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці - є безпідставними.

Відповідно до п.6,7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 52/735 передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відеозапису з боді-камери працівника поліції, переглянутого у судовому засіданні, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці, після чого працівниками поліції був доставлений до медичного закладу Бориспільської ЦРЛ та пройшов огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку,а тому процедура направлення до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп'яніння проведена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Матеріали справи також містять і направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров»я на огляд з метою виявлення стану сп»яніння( а.с.5).

Апеляційний суд також враховує те, що медичний заклад в якому проводився медогляд входить до переліку установ охорони здоров'я Київської області, які мають право на проведення медоглядів з метою виявлення стану алкогольного та іншого сп'яніння.

Будь яких доказів на спростування даних, які містяться в матеріалах провадження щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння порушником не надано.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вимогам ст. 156 КУпАП у зв»язку з не зазначенням у протоколі прізвищ свідків, є безпідставними, оскільки відсутність у протоколі прізвищ свідків, при наявності пояснень вказаних свідків на окремих аркушах у справі, не є підставою для визнання протоколу таким, що не відповідає вимогам закону.

Також не є підставою для визнання вказаного протоколу неналежним доказом у зв»язку з невірним зазначенням часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, на думку апеляційного суду, у протоколі про адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП невірно зазначений час керування ОСОБА_1 автомобілем, а саме о 17 год., оскільки згідно протоколу про адмінправопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП 21.10.2017р. о 16 год. 20 хв. ОСОБА_1 вчинив ДТП і згідно даних, які містяться в матеріалах справи, після ДТП вже не керував автомобілем.

Враховуючи те, що у даній справі складено два адмінпротоколи, апеляційний суд розцінює невірно зазначений час керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, як технічну помилку, яка не впливає на правильність прийнятого судом рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, який, як встановлено наявними у матеріалах справи доказами, керував автомобілем у зазначеному стані до вчинення ДТП.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами відповідає вимогам ст.ст.23,33,36 КУпАП.

На підставі наведеного апеляційний суд вважає постанову судді законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської областівід 22 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________