№ 7554015/18
№ 3/755/2494/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Київської області, м. Бровари, громадянки України, працюючої головним бухгалтером у ТОВ «Школа плавання і здоров'я, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановиВ:

ОСОБА_1, вчинила порушення встановленого порядку проведення розрахунків, а саме: у період з 01.07.2015 року по 20.02.2018 року, на підприємстві проводились розрахунки за готівку з фізичними особами-підприємцями за послуги з оренди приміщення без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 482932,90 грн., чим було порушено п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95 ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з'явилася, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала. Пояснила, що вона дійсно порушила встановлений порядок проведення розрахунків.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії № 104; актом (довідкою) фактичної перевірки, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та повним визнанням нею вини у судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 155-1, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, притягнути її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 51 (п'ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: