Справа № 461/8059/17 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/783/2/18 Доповідач: Урдюк Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю., захисника ОСОБА_3 - адвоката Рудакевича Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Рибака Назарія Ярославовича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 14 грудня 2017 року про звільнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Любині Яворівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України, за малозначністю та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.472 МК України - закрито.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4875/20900/17 від 19 вересня 2017 року товар - меблева фурнітура нова (направляючі для шухляд) артикул BS45-400-LS, в п'яти паперових ящиках по 15 комплектів - 75 комплектів, 69,9 кілограм; меблева фурнітура нова (направляючі для шухляд) артикул BS45-450-LS в п'яти паперових ящиках по 15 комплектів - 75 комплектів, 76,95 кілограм - повернуто ОСОБА_3 після здійснення належного митного оформлення або для подальшого вивезення за межі митної території України.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 19 вересня 2017 року близько 06 год. 21 хв. в зону митного контролю МАПП «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «HYUNDAI H200», реєстраційний номер НОМЕР_1, який прямував з Республіки Польща в Україну під керуванням громадянина України ОСОБА_3.

Під час проведення візуального огляду даного автомобіля виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов'язкові для письмового декларування і товарів та предметів, заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_7 подав митну декларацію, в якій заявив про наявність в нього товару: «Фурнітура» - 48 кілограм, 1200 Польських злотих. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 267», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в салоні та багажному відділенні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним пасажиром за встановленою формою товар, а саме: меблева фурнітура нова (направляючі для шухляд) артикул BS45-400-LS, в п'яти паперових ящиках по 15 комплектів - 75 комплектів, 69,9 кілограм; меблева фурнітура нова (направляючі для шухляд) артикул BS45-450-LS, в п'яти паперових ящиках по 15 комплектів - 75 комплектів, 76,95 кілограм.

Загальна вага предметів порушення митних правил становить 146,85 кілограм.

Вказаний товар не був задекларований жодним із пасажирів автомобіля, і як стало відомо, належав громадянину України ОСОБА_3, який прямував як водій у вказаному автомобілі.

Не погоджуючись із постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 14 грудня 2017 року, представник Львівської митниці ДФС Рибак Н.Я. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на її незаконність, необ'єктивність, просить таку скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцію даної статті в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_3 витрати за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування своїх вимог представник митниці покликається на те, що оскаржувана постанова не спрямована на попередження вчинення правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

На переконання особи, яка подала апеляційну скаргу, дане порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки посягає на встановлені державою суспільні відносини, пов'язані з проходженням спрощеного митного контролю.

Розгляд поданої апеляційної скарги відбувся у відсутності ОСОБА_3, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, його захисник - адвокат Рудакевич Ю.Ю. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги за відсутності його довірителя, про що надав відповідну письмову заяву.

Заслухавши представника митниці на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_3- адвоката Рудакевича Ю.Ю., які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення.

Висновки судді щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, наведених у протоколі про порушення митних правил від 19 вересня 2017 року № 4875/20900/17 та встановлених суддею першої інстанції, відповідає фактичним обставинам справи, що стверджується сукупністю зібраних та перевірених по справі доказів, діяння такого вірно кваліфіковані за ст.472 МК України, як переміщення через митний кордон України товару шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме його наявність та кількість, що ніким не оспорюється.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, застосовуючи норму ст.22 КУпАП, суддя першої інстанції мотивував його тим, що особа-порушник раніше до адміністративної відповідальності не притягався та має ряд захворювань та на даний час сім'я ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як малозабезпечена, а наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам.

Однак з таким висновком судді апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки й не завдало значних збитків державним, або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

З аналізу норм закону вбачається, що визначальною передумовою для можливості застосування ст.22 КУпАП, серед урахування даних про особу-винного, є саме встановлення наслідків вчинення правопорушення, зокрема, чи завдали такі протиправні діяння особи значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 3 червня 2005 року №8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Важливим у провадженнях у справах про порушення митних правил є всебічне, повне дослідження усіх обставин вчинення таких адміністративних правопорушень та у разі визнання особи винною, застосування до неї адміністративного стягнення.

На переконання апеляційного суду, визнаючи вчинене ОСОБА_3 правопорушення малозначним, суддя першої інстанції не в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку через його значну поширеність, мету та мотиви його вчинення.

Окрім цього, суддею місцевого суду не враховано в повній мірі усіх обставин вчинення порушення митних правил, зокрема вартості та кількості товару, що переміщувався через митний кордон України, зокрема згідно з висновком від 30 жовтня 2017 року №126 (а.с. 27-29), ринкова вартість предмету правопорушення - меблевої фурнітури, вагою 146, 85 кг, становить 9 793 грн. 50 коп.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з наявною в матеріалах справи митною декларацією ОСОБА_3(а.с.8) такий часткового задекларував товар, що переміщувався через митний кордон, - фірнітуру у кількості 48 кг., вартістю 1200 Польських злотих, що свідчить про умисний характер інкримінованих йому дій.

Зважаючи на умисний характер дій ОСОБА_3 спрямованих на ухилення від декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України, а також вартість незадекларовного товару, не можна погодитись з правильністю висновків суду про малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Окрім цього, стан здоров'я правопорушника та те, що сім'я ОСОБА_3 є малозабезпеченою, самі по собі не можуть визнаватися безумовними обставинами визнання порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, малозначним та звільнення від адміністративної відповідальності особи-винної.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що постанову судді районного суду слід скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК, наклавши на нього стягнення, передбачене санкцією статті.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП та ст.529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Рибака Назарія Ярославовича задоволити, постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 14 грудня 2017 року про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України за малозначністю та закриття провадження у справі, скасувати.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.472 МК України та накласти адміністративне стягнення 9793, 50 грн. в дохід держави.

Вилучений згідно з протоколом товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 320 грн. судового збору та витрати за зберігання на складі митниці 604 грн. 82 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк