АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 16 грудня 2017 року о 09 годині 20 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Абхазькій в м. Дніпрі, на перехресті з пр. Гагаріна перед початком руху, не впевнився у безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода, своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою закрити справу на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд відмовив стороні захисту в клопотанні про призначення та проведення автотехнічної експертизи з метою встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України.

Крім того, він самостійно звернувся до експертної установи та отримав висновок експертного дослідження, з якого слідує, що водій автомобілю "Тойота" при прийнятих на дослідження обставинах справи мав технічну можливість не допустити такого зіткнення, а з технічної точки зору водій ОСОБА_2 CO. своїми діями не створював водієві ОСОБА_5 ні перешкоди, ні безпеки руху, отже дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному звязку із зазначеною пригодою.

При обставинах пригоди, прийнятих на досліджені, в його діях, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв'язку з вказаною пригодою.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти її задоволення, пославшись на те, що він не погоджується із наданим до суду апеляційної інстанції експертним дослідженням, у якому неправильно зазначено вихідні дані для її проведення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції вважає їх обгрунтованими, оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні докази, які б вказували на доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначені питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних у справі доказів згідно із ст. 252 КУпАП.

Надані як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 містять суперечливі відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: за показаннями водія ОСОБА_2 автомобіль під його керуванням перебував у правій смузі руху на пр. Гагаріна, коли його вдарив у задню частину автомобіль під керуванням ОСОБА_4, а за показаннями водія ОСОБА_4 його автомобіль рухався у лівій смузі по пр. Гагаріна, а водій ОСОБА_2, виїжджаючи на пр. Гагаріна, перестроювався у праву смугу, зіткнення автомобілів відбулося на лівій смузі руху.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про винність ОСОБА_2, не навів беззаперечних доказів, які б підтверджували такі висновки суду, не проаналізував їх та не надав їм належної оцінки.

Отже, висновки суду щодо доведення вини водія ОСОБА_2 зроблені без перевірки показань водіїв, матеріалів провадження на їх спроможність з технічної точки зору та без встановлення наявності причинно-наслідкового звязку між діями водія ОСОБА_2 та наслідками у виді дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, судом не проаналізовано зафіксовані вихідні дані на схемі дорожньо-транспортної пригоди, на якій відображено під №4 місце удару відповідно до пояснень водія ОСОБА_4, а під №5- місце удару згідно із поясненнями водія ОСОБА_2 Зазначені розбіжності будь-яким чином не усунені, оскільки на схемі відсутні відомості щодо осипу скла чи гальмівного шляху автомобілів, якщо такі мали місце, також в матеріалах провадження відсутні пояснення свідків події, які б могли усунути протиріччя у показаннях водіїв та зафіксованих обставинах дорожньо-транспортної пригоди на схемі відповідно до пояснень обох водіїв.

Суд, приймаючи в основу постанови як доказ схему події, не вказав, який із варіантів розташування місця зіткнення транспортних засобів він прийняв до уваги, не проаналізував, яка траєкторія руху була кожного із автомобілів, якими доказами це підтверджується, чи є технічно спроможними показання водіїв, та, виходячи із встановлених обставин на підставі достовірних доказів, - чи припустився порушень ПДР водій ОСОБА_2, які б перебували у причинному звязку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Судом першої інстанції не встановлено підстав для призначення автотехнічної експертизи, однак і суперечності, наявні в показаннях водіїв та схемі події, яку суд взяв до уваги, не усунуті належними та допустимими доказами у справі.

Висновок експертного дослідження, що наданий до суду апеляційної інстанції, складений без додержання вимог ст.273 КУпАП, не за дорученням органу чи посадової особи, в провадженні яких знаходилась справа, а тому відсутні підстави для прийняття цього висновку як належного доказу у справі. Крім того, перелік вихідних даних для проведення дослідження надано водієм ОСОБА_2, які не підтверджуються матеріалами справи.

Жодних інших об»єктивних даних, які б надали можливість усунути наявні суперечності у поясненнях учасників пригоди, у матеріалах справи не має.

Отже, під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов»язково з»ясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, разом з тим, через недостатність доказів для доведення вини водія ОСОБА_2провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -скасувати, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6