Справа № 465/6962/17 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 33/783/11/18 Доповідач в 2-й інстанції: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору у справі.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 25.11.2017 о 04 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Кн. Ольги, 118 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість ходи, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом поряду водій відмовся в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вищевказану постанову оскаржив ОСОБА_2 У апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу правопорушник вказує, що від проходження на стан наркотичного сп'яніння він не відмовлявся, а «висловив незгоду з підозрою поліцейського». У протоколі, на думку апелянта, не сформульовано у який саме спосіб він має пройти огляд (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється), у зв'язку із чим він вважає протокол недопустимим доказом вини апелянта.

Апелянт вказує, що у протоколі не зазначено, про те, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду як на місці події, так і у закладі охорони здоров'я. Зазначає, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Акцентує увагу на тому, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Вказує, що суд не викликав і не допитав свідків у судовому засіданні, у зв'язку з чим письмові пояснення не можна вважати доказами.

В судове засідання в Апеляційний суд Львівської області правопорушник не з»явився без поважних причин, оскільки він був повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БР № 082135 від 25.11.2017 року, який складений у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП(а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25.11.2017 року, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.3, 4).

Покликання апелянта на те, що він не відмовився від огляду спростовується матеріалами адміністративної справи. Так, із протоколу про адміністративне правопорушення БР № 082135 від 25.11.2017 року вбачається, що правопорушник ОСОБА_2 будь- яких зауважень до нього не висловлював та власноручно зазначив у протоколі, що «з відсутністю часу відмовився від огляду в медичному закладі».

Крім цього, згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке складено 25.11.2017 року о 04 год. 20 хв., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від огляду відмовився (а.с. 2).

Як вбачається з матеріалів адміністративного правопорушення, порядок огляду, регламентований ч.4 ст. 266 КУпАП, поліцейським було дотримано. Відповідно до вимог вищевказаної статті: «Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я».

Відповідно до п.9 розд.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, покликання апелянта щодо порушення порядку огляду є безпідставними, оскільки у матеріалах справи відсутні докази цього.

Щодо твердження ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не викликав і не допитав свідків у судовому засіданні, у зв'язку із чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами, слід вказати наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Таким чином, суддя першої інстанції в повній мірі дослідив всі докази у справі та дав їм правильну оцінку, про що вказав у своїй постанові. Покликання апелянта про поверхневий і формальний розгляд справи є безпідставними.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П. Галин