Справа № 750/9270/18 Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю.П.
Провадження № 33/4823/77/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Шахової О.Г., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд 1 інстанції, будучи притягнутим 10.07.2018 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова, 02.09.2018 року о 20 год. 30 хв. у м. Чернігові по вул. Рокосовського, 28, керував транспортним засобом «Опель», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та порушив п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Зазначає, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а він тільки отримав по пошті постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, що позбавило його права дати пояснення в суді з приводу його невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення. Зауважує, що на відеофіксації взагалі не має того, що він керував автомобілем, а є лише розмова його з працівником поліції, сидячи на лавочці. В протоколі про адміністративне правопорушення неправильно вказана його марка автомобіля та взагалі не зазначено свідків.

Вважає, що працівники поліції скористались його безпорадним станом, а саме знаходженням в стані алкогольного сп'яніння і склали протокол про адміністративне правопорушення без передбачених законом підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, пояснення інспектора поліції ОСОБА_3, лікаря ОСОБА_4, дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис (Диск DVD), отриманий під час виконання службових обов'язків та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду вину не визнав та пояснив, що його не направляли на освідування до медичної установи і не оглядав лікар на предмет алкогольного сп'яніння, колір його одягу різниться в відеозаписах при розмові з поліцейським біля буд.28 на вул. Рокосовського і в лікарні, передбачає, що висновок лікаря в даному випадку використаний з минулої адміністративної справи, коли його притягували до адміністративної відповідальності, тобто, докази поліцейські сфабрикували.

Однак, після дослідження адміністративної справи, витребуваної з Деснянського районного суду м.Чернігова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, пояснень в апеляційному суді капрала поліції ОСОБА_3 та лікаря ОСОБА_4, - ОСОБА_1 заявив, що не пам'ятає, чи возили його працівники поліції на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння до медичної установи чи ні, стверджував, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, вийшов до автомобіля, щоб взяти запальничку і з приводу цього тільки присів за кермо автомобіля. Не заперечував, що водій пошкодженого автомобіля писав пояснення інспектору поліції з приводу того, що мовби він, тобто, ОСОБА_1, скоїв ДТП.

Захисник - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду скаргу підтримала, просила її задовольнити та скасувати постанову як незаконну, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що з матеріалів справи та відео з диску не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду допитаний в якості свідка капрал поліції ОСОБА_3 пояснив, що ним та інспектором поліції Лукіним було отримано виклик через службовий планшет про те, що водій автомобіля «Опель», номерний знак НОМЕР_1, вчинив наїзд на припаркований поруч транспортний засіб по вул. Рокосовського, 28. По прибуттю за місцем виклику, водій автомобіля «Опель», номерний знак НОМЕР_1 сидів за кермом, було встановлено, що це громадянин ОСОБА_1 Інший водій автомобіля, який знаходився за місцем виклику, повідомив, що громадянин ОСОБА_1, припарковуючись своїм автомобілем, вдарив його автомобіль та знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, на що останній погодився, автомобіль у нього не вилучався. Медичний огляд він фіксував на нагрудну відеокамеру. Зазначив, що ОСОБА_1 був одягнений в темний одяг, однак при зйомці нагрудною відеокамерою на нічне спостереження, темний одяг виглядав світлим.

Лікар ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду впізнала ОСОБА_1 та пояснила, що 02.09.2018 року згідно направлення працівника поліції капрала ОСОБА_3 проводила огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 по результатам якого склала висновок, про те, що даний громадянин перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Зазначила, що кожне направлення працівника поліції на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння завжди записується в журналі реєстрації і на кожен такий випадок складається новий акт медичного огляду, на підставі якого робиться висновок про перебування або не перебування особи в стані алкогольного сп'яніння. Переглядаючи дані записи, вона підтвердила, що саме капрал поліції ОСОБА_3 привозив на освідування 02.09.2018 року ОСОБА_1.

Апеляційний суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові суду 1 інстанції обставин, докази щодо яких ґрунтуються на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні документах і є законними та обґрунтованими.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а.с. 6).

Даний протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, переглянутому в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що саме 02.09.2018 року та особисто ОСОБА_1 проходив медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Цей доказ узгоджується з поясненнями капрала поліції ОСОБА_3 та лікаря ОСОБА_4

Оглядаючи медичний висновок щодо ОСОБА_1 в попередній адміністративній справі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вбачається, що на предмет алкогольного сп'яніння його оглядав інший лікар, аніж по даній справі, а саме - ОСОБА_5 і до медичного закладу його доставляв інспектор поліції ОСОБА_6, дата зазначена 04.06.2018 року, що свідчить про неправдиві пояснення ОСОБА_1 про використання працівниками поліції вищезазначеного висновку в іншій адміністративній справі про притягнення його за ч.2 ст.130 КУпАП.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлено, що єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп'яніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого лікарем КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер", ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Будь-яких заперечень чи зауважень під час огляду останнього не поступало.

вердження апелянта про те, що він не є суб'єктом даного правопорушення, так як не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а перебував неподалік авто, сидів на лавочці, є необґрунтованими та спростовуються вище вказаним доказами. Зокрема, поясненнями працівника поліції, який безпосередньо був присутній на місці події та бачив, як ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля та особисто закривав авто ключами, які були при ньому, та поясненнями потерпілого в ДТП, який стверджував, що саме ОСОБА_1 здійснив наїзд на його автомобіль, оскільки після скоєння даної події виходив з місця водія та з цього приводу був складений адміністративний протокол за ст.124 КУпАП та іншими доказами, дослідженими в судових засіданнях.

Його позицію щодо невизнання вини, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно, як того і вимагають норми статей 245, 280, 283 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова