ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 754/91/18
провадження № 3/753/1028/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, за участю представника секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка займає посаду директора гімназії «Київська Русь», проживає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпілий ОСОБА_5 звернувся до гімназії «Київська Русь» із запитом від 10.11.2017 р. вх. № 92, в якому просив надати копію штатного розпису гімназії.

Листом від 14.11.2017 р. № 323 за підписом директора гімназії ОСОБА_4 потерпілому було повідомлено, що гімназія не є розпорядником інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», у зв'язку з чим відмовлено у наданні запитуваної інформації.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явивлась, про причини неявки суд не повідомила, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджено документально.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що він дійсно звернувся до гімназії «Київська Русь» із запитом від 10.11.2017 р., в якому просив надати копію штатного розпису гімназії, проте йому було відмовлено в наданні вказаної інформації із посиланням на те, що гімназія не є розпорядником інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Вважаючи безпідставною відмову директора гімназії у наданні вказаної інформації, він звернувся із заявою щодо порушення Гімназією «Київська Русь» його права на доступ до публічної інформації до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, представником якого був складений протокол за ознаками порушення ОСОБА_4 ч.2 ст. 212-3 КУпАП, з висновками якого він повністю погодився. У зв'язку з цим просив визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Представник секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини в судовому засіданні підтримав викладений в протоколі висновок про порушення ОСОБА_4 п. 6 ч.1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме ненадання в передбаченому законом порядку інформацію запитувачу ОСОБА_5, у зв'язку з чим просив визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212-3 КУпАП.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши протокол від 29.12.2017 р. /а.с.1-6/, копію запиту ОСОБА_5 /а.с.7/, лист-відповідь директора гімназії «Київська Русь» ОСОБА_4 /а.с.8/, копію статуту Гімназії «Київська Русь» /а.с.9-13/, копію письмових пояснень ОСОБА_4 /а.с.14/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (пункт 1 та 6 частини першої статті 3 Закону).

Статтею 13 Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому, кожний визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Так, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів (пункт 2 частини першої статті 13 Закону).

Крім того, до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють, зокрема, інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією) (пункт 4 частини другої статті 13 Закону).

В розумінні вищезазначених положень Закону гімназія може бути розпорядником інформації щодо розпорядження бюджетними коштами, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

В п. 1.1. Статуту гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва (далі - Статут) визначено, що гімназія «Київська Русь» Дарницького району м. Києва є навчальним закладом ІІ-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням історії та культури слов'янських народів. До складу навчального закладу входить спеціалізована школа І ступеня (1-4 класи) з поглибленим вивченням іноземних мов.

Відповідно до пункту 1.5. Статуту зазначений навчальний заклад створений відповідно до рішення Київської міської ради від 20.09.2012 р. № 18/8302 «Про створення гімназії «Київська Русь», заснований на комунальній власності територіальної громади міста Києва та віднесений до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Головною метою навчального закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти. Створення умов розвитку талантів та здібностей молоді, розкриття індивідуальності кожної дитини, накопичення цілісних знань про оточуючий світ, здобуття знань для майбутнього життя та професійної діяльності. Надання можливості розвитку творчих, науково-дослідницьких інтересів учнів (пункт 1.6. Статуту).

Відповідно до пункту 5.2. Статуту майно гімназії належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і закріплене за ним на праві оперативного управління.

Відповідно до пункту 6.1. Статуту гімназія утримується за рахунок коштів бюджету міста Києва, інших надходжень не заборонених законодавством, від надання платних послуг, а також благодійних коштів громадян, підприємств, установ та організацій.

На підставі положень ч.1 статті 61 Закону України «Про освіту» оплата праці педагогічних і науково-педагогічних працівників здійснюється за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджетів, коштів засновників, власних надходжень закладів освіти, грантів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ч.5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно до п. 6 ч.1 Закону - розпорядники інформації зобов'язані:надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Стаття 22 Закону встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у надання інформації. Зокрема, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Штатний розпис гімназії є одним із документів, на підставі якого здійснюється нарахування заробітної плати працівникам, що виплачується за рахунок бюджетних коштів, комунального майна та стосується розпорядження бюджетними коштами, комунальним майном.

Крім того, публічність цієї інформації є важливою для обізнаності громадськості щодо діяльності установ, які утворюються органами місцевого самоврядування, для задоволення певних потреб територіальної громади.

Таким чином, з листа-відповіді ОСОБА_4 не вбачаються відомості, які б свідчили, що надання потерпілому ОСОБА_5 запитуваної інформації, а саме копії штатного розпису гімназії, яка є розпорядником бюджетних коштів та розпорядником інформації в розумінні п.2 ч.1 Закону, може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про те, що ОСОБА_4 порушила вимоги п. 6 ч.1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», та в її діянні наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_4 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 212-3 ч.2,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212-3 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 425 /чотириста двадцять п'ять/ гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв