Провадження № 3/761/6255/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Голуб О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 186081, складеного 15.07.2018 року щодо ОСОБА_1, останній 15.07.2018 року, о 13 год. 30 хв., на вул. Ак. Туполева 24 в м. Києві, керував автомобілем «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 15.07.2018 року він рухався на вул. Туполева в м. Києві на автомобілі «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1, в салоні якого знаходилась його малолітня донька, в якої піднялася температура та він її віз до лікаря. Під час руху, він був безпідставно зупинений працівниками поліції, які так же безпідставно стали пропонувати йому проїхати до лікарі-нарколога з метою огляду на стан наркотичного сп'яніння. З огляду на те, що він не перебував у стані наркотичного сп'яніння, так як взагалі не вживає і не вживав наркотичні засоби, а також у зв'язку з тим, що він дуже поспішав із дитиною до лікаря, то відмовився їхати до лікаря-нарколога. Вважає свою відмову правомірною, оскільки на той момент йому якнайшвидше необхідно було відвезти дитину до лікаря.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, переглянувши відеозапис на диску DVD-R 4.7 GB, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 186081 від 15.07.2018 року, складеного щодо ОСОБА_1, останній мав ознаки наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови, та від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

При цьому, згідно з даними, що містяться у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського на диску DVD-R, наявного в матеріалах справи та переглянутого в судовому засіданні, запис розпочинається з того, що працівник поліції з одним понятим підходить до ОСОБА_1 та пропонує останньому проїхати до лікаря-нарколога з метою огляду на стан наркотичного сп'яніння, при цьому, ОСОБА_1 відмовляється, оскільки в нього в салоні автомобіля дитина з температуро. Далі запис припиняється та продовжується на тому, що працівник поліції з другим понятим підходить до ОСОБА_1, тоді як перший понятий іде до свого транспортного засобу, та пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога з метою огляду на стан наркотичного сп'яніння, при цьому, біля ОСОБА_1 знаходиться дочка та він знову повідомляє працівнику поліції, що не поїде на огляд, оскільки з ним дитина.

Статтею 266 КУпАП регламентовано порядок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 цієї статті визначено, зокрема, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

З переглянутого судом відеозапису слідує, що працівниками поліції не дотримано положень закону та Інструкції щодо обов'язкової участі при огляді на стан сп'яніння двох свідків. Так, працівники поліції по черзі приводили свідків, у присутності кожного з яких пропонували ОСОБА_1 проїхати до лікаря нарколога.

Не вбачається з відеозапису і того, що ОСОБА_1 мав будь-які ознаки, які б давали підстави працівникам поліції пропонувати йому пройти огляд у лікаря-нарколога для визначення стану сп'яніння.

Таким чином, наведене дає підстави для висновку, що пропозиція працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога не була обґрунтованою.

Крім того, згідно з пунктом 8 Розділу ІІ згаданої Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Тобто, виходячи з положень Інструкції, працівниками поліції повинно бути складено направлення до закладу охорони здоров'я на огляд водія для виявлення стану сп'яніння.

Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відсутнє таке направлення, що свідчить про те, що працівниками поліції не було дотримано порядку направлення особи на огляд до закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану сп'яніння, а відтак немає підстав вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За правилами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, слід зазначити, що з наданої в судовому засіданні ОСОБА_1 довідки № 403865 від13.09.2018 року із КМНКЛ «Соціотерапія» вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, що в свою чергу, спростовує твердження в протоколі про адміністративне правопорушення про нібито виявлені працівниками поліції в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп'яніння.

Також, в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 та даних відеозапису встановлено, що 15.07.2018 року в день зупинки працівниками поліції, ОСОБА_1 їхав зі своєю дочкою до лікаря, що і слугувало причиною відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння.

Згідно зі ст. 18 КУпАП передбачено, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

А тому, з'ясовані судом обставини даної справи про адміністративне правопорушення дають підстави для висновку, що відмовляючись від огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Таким чином, оцінивши в сукупності пояснення водія, інші у справі про адміністративне правопорушення докази, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому в силу положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя