Справа № 214/5793/18
3/214/1982/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 листопада 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає за адресою: Кіровоградська область, Петриківський район, с. Іванівка

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, водій ОСОБА_2 близько 23 години 00 хв. 28 серпня 2018 року по пр. Гагаріна у м. Кривому Розі керував автомобілем «Опель», державний номер DWR 60753 (далі за текстом «автомобіль «Ніссан») з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 винним себе не визнав та у судовому засіданні пояснив, що 28 серпня 2018 року в нічний час його зупинили поліцейські за те, що під час початку руху несвоєчасно ввімкнув світло фар. Він, ОСОБА_2, в цей час був тверезим. Під час складання постанови поліцейський сказав, що він, ОСОБА_2, знаходиться в стані алкогольного спяніння. Йому запропонували пройти огляд за допомогою пристрою на місці. Він з цим не погодився, так як більше довіряє висновкам лікарів та висловив бажання пройти огляд в лікарні. Хтось з поліцейських став казати, що краще відмовитися взагалі від огляду, так як можуть настати негативні наслідки. Його переконали не їхати на огляд, а заявити в присутності свідків про відмову. Він погодився на це, після чого поліцейські запросили свідків. При свідках на питання поліцейського, він сказав, що відмовляється від огляду. Якщо б поліцейський не переконував відмовитися від огляду, то поїхав би в лікарню. Оглянувши файл з назвою «відео» ОСОБА_2 пояснив, що він керував автомобілем, який на зображенні починає рух з зустрічної для оператора смуги. Оглянувши направлення (а.с.6) пояснив, що в лікарню його не доставляли, та не видавали оглянуте направлення.

У судовому засіданні досліджені: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), акт (а.с.5), направлення (а.с.6), довідка (а.с.7), диск (а.с.8).

При огляді диску, який мається в матеріалах справи, встановлено, що на ньому мається 3 файли.

При огляді файлу з останніми цифрами «870» встановлено, що на ньому маються спочатку цифри 23:25. останні цифри 23:26. На файлі мається зображення вулиці, будинків, поліцейського автомобіля, поліцейських, ОСОБА_2 та осіб в звичайному одязі. На початку запису чутно, як голос запитує чи буде проходити огляд в ПНД, або за допомогою «драгер», ОСОБА_2 відповів: «Ні». Далі видно, як дівчина наближається до оператора, відповідає на питання. Слів стосовно прав не мається.

При огляді файлу з останніми цифрами «872» встановлено, що на ньому маються спочатку цифри 23:51. останні цифри 23:53. На файлі мається зображення вулиці, будинків, поліцейського автомобіля, поліцейських, ОСОБА_2 та осіб в звичайному одязі. На початку запису чутно, як голос розяснює, що складений протокол за ст.130, пояснює, де необхідно поставити підписи, що справа буде розглядатися в Саксаганському суді. Голос каже: «Пиши, що пояснення дам в суді». Далі голос розяснює, що вилучені права. Усних пояснень ОСОБА_2 не надає.

При огляді файлу з назвою «відео» встановлено, що на ньому маються спочатку цифри 22:39:23. останні цифри 22:39:57. Зйомки проводяться з автомобіля, який рухається. Видно як з правого краю зустрічної смуги починає рух автомобіль.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Вважаю достовірним доказом зміст відеозаписів, які містяться на диску (а.с.8).

Довідку (а.с.7) вважаю достовірним доказом.

Постанову (а.с.4) вважаю достовірним доказом.

Оцінивши акт (а.с.5), вважаю його недостовірним доказом. При цьому беру до уваги, що в даному акті в графі «З результатами згоден» мається підпис ОСОБА_2, хоча з тексту акту вбачається, що огляд не проводився, так як в акті не зазначений прилад за допомогою якого проводився огляд та не зазначені результати, а на відеозапису відсутні відомості про проведення огляду на місці.

Оцінивши направлення (а.с.6), вважаю його недостовірним доказом. При цьому беру до уваги, що в даному направленні зазначено, що ОСОБА_2 доставлявся для огляду в медичний заклад, а на відеозапису відсутні відомості про доставляння ОСОБА_2 в медичний заклад.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні пояснення ОСОБА_2, вважаю, що є достовірними його пояснення про те, що він керував автомобілем «Опель» та його зупинили поліцейські за порушення правил користування приладами освітлювання. Вважаю ці пояснення достовірними, оскільки вони узгоджуються зі змістом відеозапису та постановою. Пояснення ОСОБА_2 про те, що він в присутності свідків відмовився проходити огляд, вважаю достовірними, оскільки вони узгоджуються з відеозаписом. Також вважаю достовірними пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що він давав згоду пройти огляд в медичному закладі, але поліцейські переконали відмовитися від огляду в медичному закладі. При цьому беру до уваги, що вказані пояснення не спростовуються змістом відеозапису, так як записів за період з 22 год. 39 хв. до 23 год. 25 хв. не мається. Внесення поліцейським очевидних неправдивих відомостей в акт (а.с.5) та направлення (а.с.6), дають обґрунтовані підстави вважати поведінку поліцейських недобросовісною, дозволяють довіряти поясненням ОСОБА_2, що поліцейський, діючи також недобросовісно, переконав ОСОБА_2 не проходити огляд в медичному закладі. При цьому беру також до уваги відсутність записів в значний проміжок часу, а саме з 22 год. 39 хв. до 23 год. 35 хв. Зважаючи на те, що пояснення ОСОБА_2 в цілому викликають довіру ї є достовірними, вважаю достовірними його пояснення і в тій частині, що на час складання протоколу він перебував у тверезому стані.

Оцінюючи з точки зору достовірності викладених в ньому обставин протокол (а.с.1), виходжу з наступного. Даний протокол, в тій частині, що ОСОБА_2 керував автомобілем, був зупинений та висловив відмову від огляду, є достовірним.

Оцінюючи з точки зору допустимості протокол (а.с.1), вважаю, що він є недопустимим доказом, так як у судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст.256 КУпАП, при складенні протоколу ОСОБА_2, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були розяснені його права та обовязки, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі за текстом «Постанова»), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як передбачено п 6 цієї Постанови, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Вважаю, що на підставі пояснень ОСОБА_2 та змісту записів, що містяться на диску, встановлено, що після зупинення ОСОБА_2, останній висловив згоду пройти огляд у медичному закладі, але поліцейські переконали його відмовитися від проходження цього огляду. Приходжу до переконання, що дії були спрямовані на отримання від ОСОБА_2 відмови від проходження огляду і що внаслідок таких упереджених дій, ОСОБА_2 погодився не проходити огляд.

Вважаю, що висловлена ОСОБА_2 в присутності свідків відмова пройти огляд, є наслідком того, що поліцейський діяв упереджено, чим змусив ОСОБА_2 до висловлення цієї відмови в присутності свідків, отримавши попередньо, при відсутності свідків, від ОСОБА_2 згоду не проходити огляд. На переконання суду ця відмова має постановочний характер, оскільки запрошуючи свідків, поліцейський знав, що при них ОСОБА_2 відмовиться від огляду.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння. Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан спяніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією ознак стану алкогольного спяніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані спяніння, і коли така особа після предявлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовилася пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 28 серпня 2018 року під час керування автомобілем «Опель», не перебував в стані алкогольного спяніння, ознак такого спяніння в нього не було. Тому приходжу до переконання, що підстав, передбачених п. 2 Розділу 1 вказаної Інструкції для проведення огляду на стан спяніння, у поліцейського не малося.

Отже приходжу до переконання, що ОСОБА_2 не пройшов огляд на стан алкогольного спяніння внаслідок того, що підстав для проведення такого огляду у поліцейського не малося, а первісну згоду ОСОБА_2 пройти такий огляд, поліцейські не реалізували, переконали ОСОБА_2 відмовитися від проходження огляду.

Отже не проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного спяніння, не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України, а тому справу належить закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 266, 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по даній адміністративні справі про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов