Справа №521/96/18
Номер провадження 3/521/701/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року суддя Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 БАДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч 1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 078327 від 21 грудня 2017 року вбачається, що 21 грудня 2017 року о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по Маячному провулку, 15 у місті Одесі з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роти, почервоніння очей, нестійка хода, поведінка яка не відповідає дійсності), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КпАП України.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі ч.1, п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

У суді ОСОБА_2 свою вину в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 20 рудня 2017 року він відпочивав в закладі харчування розташованого, за адресою: провулок Маячний, 15 у місті Одесі, даний заклад знаходиться біля будинку, де він мешкає. Співробітник ТОВ «Рибна компанія» у вечері приїхав на службовому автомобілі НОМЕР_1 і залишив його за вищевказаним адресом на парковці, та передав йому ключі та документи на цей автомобіль. Через деякий час він вийшов на вулицю, де побачив співробітників патрульної поліції. Вони запитали у нього, кому належить автомобіль Mitsubishi, він відповів, що автомобіль є власністю ТОВ «Рибна компанія», де він працює на теперішній час. Після чого співробітники патрульної поліції сказали йому, що вказаний транспортний засіб причетний до дорожньо-транспортної пригоди, однак пошкодження, які б свідчили про причетність автомобіля Mitsubishi, до пригоди були на ньому відсутні. Він сказав співробітникам патрульної поліції, що вказаним автомобілем він сьогодні взагалі не керував, і керувати не збирається. Після чого співробітники патрульної поліції пропонували йому підписати якійсь документи, однак він відмовився їх підписувати. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_2 звернув увагу судді, що протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором поліції відносно нього, не може свідчити про порушення ним правил дорожнього руху, оскільки в ньому не зазначено пункт правил, який він порушив на думку співробітників патрульної поліції.

З метою перевірки фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 078327, судом неодноразово начальнику патрульної поліції у м. Одесі направлявся запит щодо забезпечення явки інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 до Малиновського районного суду м. Одеси для його допиту у якості свідка, однак в судове засідання зазначений свідок не зявився, про причини не прибуття суд не був повідомлений.

Також судом свідкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надсилались судові повістки про виклик до суду, для їх допиту по обставинам складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, однак останні до суду не з'явились.

Суддя вважає, що вичерпав всі можливості для отримання інших доказів по цій справі, які б свідчили про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, чи передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння (в даному випадку частина 1 статті 130 КпАП України особою, яка знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, чи передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння (в даному випадку частина 1 статті 130 КпАП України відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.)

Обєктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані спяніння, крім того необхідно враховувати, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту. Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України характеризується умисною формою вини.

Відсутність однієї із зазначених ознак, свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечував факт знаходження в стані алкогольного спяніння, разом з тим останній стверджував, що в день складання відносно нього співробітником патрульної поліції протоколу, тобто 21.12.2017 року він транспортним засобом, а саме автомобілем НОМЕР_1 не керував і цей факт матеріалами справи не спростований.

Крім того, положеннями ст. 280 КпАП України передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Суддя не може прийняти як доказ винуватості ОСОБА_2 письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки останні засвідчили тільки факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння та від підписання останнім протоколу про адміністративне правопорушення, разом з тим, в поясненнях свідків не засвідчено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Крім того, під час відтворення у судовому засіданні відеозапису, який долучений співробітниками патрульної поліції до матеріалів справи суддею встановлено, що на відеозапису відсутні обставини, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_1. Так, з відеозапису вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 на момент приїзду працівників патрульної поліції стояв припаркованим, за адресою провулок Маячний,15 цей факт підтверджується поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що автомобілем він не керував. Крім того, слід звернути увагу на наступне, що на відео не зафіксовані обставини які б свідчили про те, що співробітники патрульної поліції взагалі пропонували пройти ОСОБА_2 відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного спяніння.

Інших належних та допустимих доказів які б підтверджували вчинення ОСОБА_2

адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України до матеріалів адміністративної справи інспектором патрульної поліції не долучено, та такі не встановлені і в судовому засіданні.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч.1 п. 1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 278, 277 КпАП України, - суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України, закрити відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. В. Іщенко