Справа № 308/8625/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., при секретарі - Головець М.А., з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Марчишака М.Ю., перекладача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Марчишака М.Ю. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №025354 від 21.08.2017 року встановлено, що 21.08.2017 року о 19-ій годині водій ОСОБА_1 в смт.Жденієво, Воллвецького району, по вул.Шевченка, керував автомобілем марки «OPEL VEKTRA-B, р.н. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода, змазаність мови, неадекватна поведінка). Від проходження медичного освідчення в установленому порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Марчишак М.Ю. ставлять питання про скасування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2017 року та закриття провадження у справі у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказують на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки, не дивлячись на завчасно подане клопотання про відкладення розгляду, справу було розглянуто у відсутності особи щодо якої складено адмінпротокол, що вплинуло на повноту та об»єктивність судового розгляду, а також дотримання права особи на справедливий суд. Зазначають, що суд, в порушення вимог ст..ст.245, 280 КУпАП, належно не з»ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, суд першої інстанції не тільки проігнорував те, що дії працівників поліції суперечили вимогам закону щодо забезпечення особі, яка притягається до відповідальності, який є угорцем і не володіє в достатній мірі українською мовою, перекладача, а й сам порушив вимоги ст..24 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначають також, що судом першої інстанції залишено поза увагою порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року щодо місця складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсутності свідків правопорушення та незабезпечення огляду ОСОБА_1 на стан сп»яніння в закладі охорони здоров»я. Також звертають увагу на незаконність дій працівників поліції, які безпідставно затримали та доставили ОСОБА_1 на пост поліції в с.Нижні Ворота Воловецького району. Зазначають, що наявні в матеріалах справи віддруковані бланки пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були відсутні, як під час зупинки ОСОБА_1 працівником поліції, так і під час складання адмінпротоколу, не можуть вважатись належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 До того ж клопотання сторони захисту про допит зазначених осіб в судовому засіданні, судом першої інстанції також було проігноровано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника - адвоката Марчишака М.Ю., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та наведені доводи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вимоги закону, а також вимоги ст.268 КУпАП щодо забезпечення прав особи, яка притягається до відповідальності суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не дотримано.

Відповідно до ст..268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно із наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги від 26.09.2017 року, адвокат Марчишак М.Ю. взяв на себе зобов»язання, окрім іншого, захист ОСОБА_1 у справі про адміністративну відповідальність.

Із матеріалів судової справи вбачається, що її розгляд був призначений на 20.11.2017 року .

Між тим, в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Марчишака М.Ю., подане до Ужгородського міськрайонного суду 20.11.2017 року до початку судового розгляду справи щодо ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв»язку із поганим самопочуттям ОСОБА_1 та бажанням останнього приймати участь у розгляді справи щодо нього.

Не зважаючи на це, всупереч вимогам ст.268 КУпАП суддею цього ж дня постановлено судове рішення, чим порушено зазначені вимоги закону та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи за його особистою участю упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу судового засідання від 06.11.2017 року, ОСОБА_1 та його захисник Марчишак М.Ю. клопотали про участь в судовому засіданні перекладача .

Як видно із наданих апеляційному суду документів, зокрема довідки №2 від 10.01.2018 року, виданої сільським головою Малодобронської сільської ради, ОСОБА_1 навчався в угорській школі І-ІІ ступенів с.Мала Добронь, в якій отримав початкові знання української мови, які є недостатніми для повсякденного життя.

Відповідно до ч.1 ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Не зважаючи на це, суддею постановлено рішення без дотримання вимог ст.268, 274 КУпАП, чим порушено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення його права на захист та права на забезпечення перекладача, є обґрунтованими.

Крім того, згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Проте, судом першої інстанції зазначені вимоги під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 не дотримані та залишена поза увагою невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП в частині викладення суті адміністративного правопорушення.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №025354 від 21.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 21.08.2017 року о 19-ій годині в смт.Жденієво, Воллвецького району, по вул.Шевченка, керував автомобілем марки «OPEL VEKTRA-B, р.н. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода, змазаність мови, неадекватна поведінка). Від проходження медичного освідчення в установленому порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України.

Згідно вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено зокрема, суть адміністративного правопорушення, тобто протиправна, винна дія (бездіяльність), яка ставиться у вину особі, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Об»єктивною стороною адміністративного правопорушення, яке постановлено ОСОБА_1 у вину, як видно, із протоколу і постанови суду є відмова від проходження медичного освідчення в установленому порядку.

Проте, за змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено без дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров»я якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом даної норми особа, яка проходить огляд на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу має пріоритетне право заявити свою незгоду з результатами огляду проведенного поліцейським. В такому разі обов»язок організації проведення нового огляду в найближчому закладі охорони здоров»я покладається на поліцейських.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 025354 від 21.08.2017 року не вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп»яніння чи відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння на місці зупинки чи не погодився з результатами такого огляду, у зв»язку з чим виникла необхідність доставки йоо до іншого місця огляду. Відсутні і дані про роз»яснення йому наслідків такої відмови.

Таке недотримання вимог Інструкції поліцейськими не відповідає вимогам ст.ст.256, 266, 283 КУпАП щодо суті адміністративного правопорушення.

Як в суді першої, так і апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що 21.08.2017 року о 19 год. керуючи автомобілем марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по дорозі в смт.Жденієво Воловецького району, почув звуковий сигнал мікроавтобуса, який рухався позаду, після чого мікроавтобус обігнав керований ним автомобіль та перекривши йому дорогу зупинився. У зв'язку із створенням для нього аварійної обстановки, він був змушений зупинитись. Після зупинки, з мікроавтобусу вийшов чоловік, який підійшов до ОСОБА_1 та представився працівником поліції, на що він повідомив йому, що є угорцем і не розуміє української мови. У подальшому працівник поліції почав вимагати від нього пред'явити документи та звинувативши в тому, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, вигнав його із-за керма автомобіля, а пасажира з переднього сидіння та наказав їм сісти на заднє сидіння, що ними і було зроблено. Тоді поліцейський сів за кермо автомобіля марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2, та поїхав в напрямку с.Нижні Ворота Воловецького району. Прибувши на пост поліції, який знаходиться в с.Нижні Ворота, на автомобільній дорозі державного значення, працівник поліції наказав пасажиру та ОСОБА_1 вийти з автомобіля, а в приміщенні будівлі посту він наказав йому віддати всі гроші та документи на транспортний засіб. Забравши гроші в сумі 120 грн. та посвідчення водія, працівник поліції показав де розписатися у протоколі про адміністративне правопорушення, після чого забрав автомобіль з усіма особистими речами і сказав прийти наступного ранку. ОСОБА_1 крім того зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього поліцейським було складено з порушенням законодавства України, йому не було роз'яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, не надано можливість давати пояснення рідною мовою і користуватися послугами перекладача. Йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних засобів на місці зупинки в смт.Жденієво. Не було запропоновано пройти такий огляд і у медичному закладі охорони здоров'я.

Як видно, в підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції послався на пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Проте, суд не взяв до уваги, що такі пояснення надавалися не на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагає вказана вище Інструкція, а в с.Н.Ворота на поліцейському посту, що викликає сумнів у допустимості та достовірності таких доказів, як пояснення вказаних у протоколі свідків.

До того ж, згідно письмових пояснень ОСОБА_6, який їхав пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_1, такий повністю підтвердив пояснення ОСОБА_1, що протокол та пояснення цих свідків складались не на місці події, а на поліцейському посту в с.Н.Ворота.

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази того, що працівниками поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, як і відмови останнього від такого огляду.

Крім того, як правильно зазначено в апеляційній скарзі, в порушення вимог ст.256 КУпАП при заповненні протоколу серії БР №025354 працівником поліції невірно зазначено дані щодо національності особи, щодо якої складено протокол, що також свідчить про його поспішне складання без дотримання, вимог ст..256 КУпАП.

Із заявлених захисником та ОСОБА_1 довідки №2 від 10.01.2018 року та копії свідоцтва про освіту №ДР №000054 від 13.06.2000 року, останній навчався в угорській школі, його родичі є угорцями.

Відповідно до ст..283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення крім іншого повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Однак, дані вимоги судом також не дотримані при розгляді справи щодо ОСОБА_1

Із постанови суду видно, що висновок про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 суд першої інстанції зробив, посилаючись на зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, без зазначення в постанові даних, які саме обставини були встановлені безпосередньо судом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно ст..7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, незалежно від визнання особою своєї вини, що проігноровано у справі щодо ОСОБА_1, як органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, так і судом першої інстанції.

Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при їх розгляді, суд належно не з»ясував всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, не усунув суперечності в доданих до протоколу поясненнях, які потребували детального їх з'ясування, об'єктивної та належної оцінки. Недотримання цього принципу та формальний підхід призвів до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 . складу цього адміністративного правопорушення, про що ОСОБА_1 та його захисником Марчишак М.Ю. підставно зазначено в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що обставини події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються доводами наведеними ОСОБА_1 та адвокатом Марчишак М.Ю. в апеляційній скарзі, дають підстави для висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження жодним належним доказом у справі.

Таким чином постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Марчишака М.Ю. - задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Крегул