Справа № 382/1361/17 Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 33/780/154/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 19.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративні правопорушення: ОСОБА_2, захисника: ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 04 січня 2018 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 04 січня 2018 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого охоронцем на ринку «Альта», м. Переяслав-Хмельницький Київської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого у КП «Київпастранс», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №187436, ОСОБА_4 22.08.2017 року близько 07 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в с. Капустниці Яготинського району Київської області по вул. Гагаріна, в порушення вимог п. 2.3 «б» ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 187437, ОСОБА_2 22.08.2017 року близько 07 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3 в с. Капустниці Яготинського району Київської області по вул. Гагаріна, в порушення вимог п. 2.3 «б» ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 04.01.2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, а відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що із обсягу та характеру фактичних обставин справи, встановлених з пояснень представників-учасників дорожнього руху, схеми ДТП, письмових пояснень очевидців, фотознімків вбачається, що водій ОСОБА_2 під час керування автомобілем після виконання маневру повороту побачив попереду на своїй смузі руху автомобіль Сітроен, який рухався йому назустріч, на незначній відстані від його автомобіля. Вживаючи заходів для зниження швидкості шляхом екстреного гальмування, водій ОСОБА_2 почав зміщувати свій автомобіль вліво на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення транспортних засобів. Такий характер дій водія ОСОБА_2 був викликаний діями іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_4, який в порушення вимог п. 10.1 ПДР України не пересвідчився при об"їзді перешкоди та виїзді на зустрічну смугу руху, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

Також, суд послався на те, що із схеми місця події вбачається, що автомобіль ЗАЗ, виїхавши із повороту, врегульованого знаком 1.1 ПДР України, різко змістив свій автомобіль ліворуч на зустрічну смугу руху, що підтверджується наявними слідами гальмування. При цьому, доводи представника водія ОСОБА_4 про те, що автомобіль «Сітроен» під керуванням останнього до зіткнення виїхав на свою смугу руху і продовжував по ній рух, спростовуються наявними у схемі місця ДТП даними, з котрих вбачається, що автомобіль «Сітроен» виїхав із зустрічної смуги руху, різко гальмуючи (про що свідчать сліди гальмування автомобіля), його автомобіль контактував з лівою передньою частиною автомобіля «ЗАЗ» лівими передніми дверцятами та лівим порогом. При цьому, місце зіткнення розташоване біля правого узбіччя по ходу руху автомобіля «Сітроен».

Із поєднання та оцінки зазначених обставин та доказів у сукупності суд першої інстанції прийшов до висновку, що в ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_4 та ОСОБА_2, перший, створивши небезпеку для другого, мав можливість уникнути зіткнення, виконавши вимоги п. п. 10.1, 11.3 ПДР України, Проте, водій автомобіля «Сітроен» ОСОБА_4 не переконався у безпечності виконаного ним маневру та не надав перевагу в русі водію зустрічного напрямку руху. При цьому судом враховано, що водій автомобіля ОСОБА_2 не міг передбачити і прорахувати: чи зупиниться автомобіль «Сітроен», чи змінить напрямок свого руху. Останній вживав заходи до зменшення швидкості автомобіля, але приймаючи до уваги близьку відстань до автомобіля «Сітроен», вибрав інший варіант дій у цій ситуації, безпечний для інших учасників руху об"їзду небезпеки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_4 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження в частині притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин події.

Так, захисник зазначає, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови відповідає лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівниками поліції, а резолютивна її частина ґрунтується виключно на матеріалах наданих до суду працівниками поліції, поясненнях представника водія ОСОБА_2 ОСОБА_5. При цьому, схема ДТП досліджена судом однобічно, усі заявлені в судовому засіданні як усні так і письмові пояснення і клопотання водія ОСОБА_4 та його представника безпідставно судом спростовані, відхилені або ж залишені поза увагою суду.

Також, в обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції зробивши висновок про те, що порушення ПДР України водієм ОСОБА_6 було вимушеним, через нібито створення аварійної обстановки водієм ОСОБА_4, не зясував чи мав за таких обставин водій ОСОБА_7 можливість уникнути ДТП. На думку апелянта, усі матеріали справи свідчать про те, що водій ОСОБА_2 при виконанні вимог ПДР України не допустив би виникнення даної пригоди та мав можливість уникнути зіткнення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, а також пояснив, що ОСОБА_4 22.08.2017 року о 07.15 год., керуючи автомобілем НОМЕР_4 по вул. Гагаріна в с. Капустниці Яготинського району Київської області, рухався з дотриманням вимог ПДР України та виїхав на смугу зустрічного руху для обїзду перешкоди на його смузі руху, а саме вибоїн на дорозі та обїхавши їх безпечно повернувся на свою смугу руху і продовжував рухатися в її межах. При цьому, водій зустрічного автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_2, в порушення вимог п.п. 10.1, 12.1 і 12.3 ПДР України не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, а саме заокруглення дороги, в результаті чого втратив змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом і перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, в межах якої рухався на своєму автомобілі «Сітроен» ОСОБА_4, чим створив йому небезпеку для руху, в результаті чого відбулося зіткнення між їх автомобілями.

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував і просив відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін тапояснив, що 22.08.2017 року о 07.15 год. керуючи автомобілем НОМЕР_5 по вул. Гагаріна в с. Капустниці Яготинського району Київської області, він рухався по своїй смузі руху та виконавши маневр повороту побачив, що на незначній відстані від нього по його смузі руху назустріч йому рухається автомобіль «Сітроен». Щоб уникнути зіткнення автомобілів, він почав гальмувати та скерував автомобіль ліворуч і майже виїхав на зустрічну смугу руху. В цей час, водій автомобіля «Сітроен» також різко повернув на свою смугу руху, в результаті чого сталося зіткнення лівою передньою частиною його автомобіля з лівим передніми дверцями автомобіля «Сітроен». Винуватим в ДТП вважає водія автомобіля «Сітроен» ОСОБА_4, який в умовах обмеженої видимості здійснював обїзд перешкоди, виїхав на смугу зустрічного руху перед поворотом, не переконавшись при цьому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та своїми діями порушив п.п. 10.1, 12.3 і 11.3 ПДР України, створив аварійну ситуацію, в звязку з чим він був змушений змінити напрямок руху.

Працівник поліції ОСОБА_8, який склав протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, але направив до суду свої письмові пояснення, згідно яких 22.08.2017 року він, перебуваючи на чергуванні, о 07.16 год. отримав на лінію «102» телефонне повідомлення від ОСОБА_2 про те, що в с. Капустниці Яготинського району Київської області по вул. Гагаріна сталося ДТП за участі автомобілів НОМЕР_5 та «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_6. Під час виїзду на місце події ним було встановлено, що дорожнє покриття сухе, опади відсутні, був світлий час доби, а транспортні засоби знаходилися згідно складеної схеми ДТП. Ним були опитані учасники і свідки даної події. Встановити точне місце зіткнення автомобілів було неможливо, оскільки після удару транспортні засоби продовжували рухатися до повної їх зупинки. Після відібрання пояснень у учасників ДТП, було встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями порушив п.п. 2.3б і 10.1 ПДР України, а ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 12.3 ПДР України. Вказані порушення водіями ПДР України призвели до зіткнення транспортних засобів.

Вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши письмові пояснення працівника поліції ОСОБА_8 та матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, суддею суду першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_2 вимоги зазначеної вище норми закону дотримані не були, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам щодо його законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Так, КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється за наслідками його розгляду. У них, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, одним з основних джерел доказів, який складається за встановленою формою. Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП він повинен містити всі відомості, що стосуються правопорушення, особи порушника, прізвище, імя, по-батькові свідків (адреси та телефони) та обовязково повинен містити посилання на той нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, суддя дійшов до висновку, що зіткнення автомобілів НОМЕР_5 та «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_6 відбулося з вини водія автомобіля «Сітроен» - ОСОБА_4, який фактично порушив п.п. 2.3б, 10.1, 11.3, 12.3 ПДР України та створив аварійну ситуацію для іншого учасника дорожнього руху водія автомобіля «ЗАЗ»- ОСОБА_2

При цьому, суддею було встановлено, що водій автомобіля «Сітроен» ОСОБА_4 виїхав їз зустрічної смуги руху, різко гальмуючи та створивши небезпеку для руху водія ОСОБА_2, мав можливість уникнути зіткнення, виконавши вимоги п.п. 10.1, 11.3 ПДР України. Водій автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_2 вживав заходи до зменшення швидкості автомобіля, але приймаючи до уваги близьку відстань до автомобіля «Сітроен», вибрав інший варіант дій у цій ситуації, безпечний для інших учасників руху обїзду небезпеки (а.с. 53-56).

Однак, з протоколів про адміністративні правопорушення, направлених до суду для розгляду щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП вбачається, що обом водіям ставиться у вину тільки порушення вимог п. 2.3 (б) ПДР України та зазначений наступний механізм ДТП: водії автомобілів «Сітроен» (ОСОБА_4М.) і «ЗАЗ» (ОСОБА_2С.) не були уважними, не стежили за дорожньою обстановкою, не вибрали безпечної швидкості руху, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів (а.с. 1-2).

Згідно письмових пояснень працівника поліції ОСОБА_8, направлених до суду апеляційної інстанції, після відібрання пояснень у учасників ДТП, ним було встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями порушив п.п. 2.3б і 10.1 ПДР України, а ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 12.3 ПДР України (а.с. 80).

Розглянувши адміністративний матеріал, суд першої інстанції не звернув уваги, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_2 не відповідають вимогам закону, оскільки в протоколах не в повному обсязі висвітлені обставини і механізм скоєння ДТП, не зазначені всі порушення ПДР України, які були допущенні водіями автомобілів та призвели до виникнення ДТП.

Неналежне виконання особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимог ст. 256 КУпАП, позбавило суд можливості обєктивно встановити обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийняти законне рішення.

При цьому, суд першої інстанції констатуючи порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 10.1, 11.3 ПДР України, явно вийшов за межі адміністративного правопорушення, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 та не обґрунтував свою позицію у постанові суду належними і допустимими доказами.

Оскільки розгляд адміністративного матеріалу проводиться в межах правопорушень, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, а на стадії Апеляційного судового розгляду, зазначенні недоліки усунути неможливо, постанова судді підлягає скасуванню з постановленням нової постанови, якою матеріали слід повернути до Яготинського відділення Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП України в Київській області для доопрацювання.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 04 січня 2018 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Постановити нову постанову про повернення матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП до Яготинського відділення Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП України в Київській області для доопрацювання.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1