Провадження № 33/779/136/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 14 листопада 2017 року о 02-00 год. в м. Івано-Франківську по вул. Тролейбусна керував транспортним засобом «ВАЗ-2108» номерний знак 64852ІВ в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 05 березня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду необґрунтованою і такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Просить постанову суду скасувати,а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, який він пропустив з поважних причин, оскільки 21.12.2017 року участі в судовому засіданні не брав бо хворів, а копія постанови суду йому не направлялася, що позбавило його вчасно звернутися до апеляційної інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу з заявою про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було призначено вказану справу до розгляду на 12 грудня 2017 року, про що ОСОБА_2 був повідомлений належним чином (а.с. 10). Проте за його заявою (а.с. 11) судове засідання було перенесено на інший час, а саме на 21 грудня 2017 року.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього 21 грудня 2017 року. Про це свідчить зміст його заяви про направлення даної справи на розгляд до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (а.с. 13), де ним зазначено про те, що у провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває справа про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка призначена на 21 грудня 2017 року о 16 год. 30 хв.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що 19 грудня 2017 року особисто ОСОБА_2 була подана заява про направлення адміністративної справи про адміністративне правопорушення щодо нього на розгляд за місцем його проживання в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області.

Враховуючи те, що Тисменицький районний суд знаходиться в м. Івано-Франківську та розташований на незначній відстані від розташування Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, вищевказане клопотання та подальша процесуальна поведінка особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності свідчать про те, що ОСОБА_2 використовував надані йому права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя в розумний строк і фактично намагався затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для себе судового рішення

21 грудня 2017 року справу було розглянуто суддею без участі ОСОБА_2 з наведенням відповідних мотивів щодо розгляду справи у його відсутність.

13 лютого 2018 року ОСОБА_2 вже звертався до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, обґрунтовуючи необхідність поновлення строку аналогічними обставинами та посилаючись на те, що він несвоєчасно отримав копію постанови суду.

Однак, постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2018 року ОСОБА_2 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки судом було встановлено, що вказана ним причина пропуску не є поважною, оскільки несвоєчасне отримання копії постанови суду не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Висновки викладені у вищевказаній постанові суду щодо вказаної причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають преюдиціальне значення, оскільки встановлюють факти, які свідчать про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження і спростовують доводи апелянта про те, що він не мав можливості вчасно, в межах строку передбаченого законом, оскаржити постанову суду першої інстанції.

03 березня 2018 року ОСОБА_2 повторно подав до апеляційного суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, в якій вказав на те, що 21.12.2017 року не брав участі в судовому засіданні бо хворів, а копія постанови суду йому не направлялася, що позбавило його вчасно звернутися до апеляційної інстанції.

До матеріалів справи додана довідка №51 про тимчасову непрацездатність ОСОБА_2 з 12.12.2017 року по 14.12.2017 року. Проте нижче на цій довідці є допис про те, що ОСОБА_2 15.12.2017 по 18.12.2017 року і з 19.12 по 21.12. звільнений від занять, відвідувань навчального закладу. Однак не зазначено, ким здійснювався цей надпис, а також діагноз захворювання ОСОБА_2 Вказана довідка містить певні суперечності, оскільки в ній стверджуються факти, які мали місце вже після її видачі. Зокрема, в довідці, яка видана 12.12.2017 року, стверджується, що ОСОБА_2 звільнений від занять, відвідувань дошкільного навчального закладу з 12.12. по 14.12.2017 року, з 15.12.по 18.12.2017 року, з 19.12.по 21.12.2017 року . При цьому, останні два записи істотно відрізняються за кольором від інших записів в довідці, що дає підстави вважати, що вони були зроблені вже після видачі довідки.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які обєктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що вказані ОСОБА_2 підстави, не виходять за межі звичайних обставин, які повязані з реалізацією свого права на апеляційне оскарження, яке відповідно до принципу диспозитивності, здійснюється особою на свій власний розсуд у порядку, передбаченому КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, те що ОСОБА_2 раніше вже було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду за наявності аналогічних обставин, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2017 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв