Справа №755/3469/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №426461 від 22 лютого 2018 року, ОСОБА_1 22 лютого 2018 року о 05 год. 00 хв. керував автомобілем «Сhevrolet Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. В. Нестайки, 6 в м. Києві в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та показав, що дійсно 22 лютого 2018 року о 05 год. 00 хв. керував автомобілем «Сhevrolet Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. В. Нестайки, 6 в м. Києві, проте не перебував в стані наркотичного сп'яніння, на підтвердження чого надав довідку Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапії» від 22.02.2018 року.

Дослідивши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З дослідженим у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння.

Так, в протоколі вказується, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння пройшов у лікаря нарколога, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В той же час, в матеріалах справи відсутній висновок лікаря-нарколога, який може свідчити про керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, замість цього наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння, де на зворотній стороні вказано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Згідно довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №001796, яка надана ОСОБА_1 в судовому засіданні, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння у ОСОБА_1 ознак сп'яніння не виявлено.

Оскільки протокол складений саме за керування в стані наркотичного сп'яніння, де вказано, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України (відмова від проходження огляду на стан сп'яніння), коли в матеріалах справи відсутній висновок лікаря-нарколога, який може свідчити про керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, замість цього наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння, де на зворотній стороні вказано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, в такому випадку суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння в матеріалах справи відсутні, таким чином суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: