Справа № 127/9667/18
Провадження № 3/127/2607/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., при секретарі Бахур В.В., за участю прокурора Марченкова Д.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, працюючої завідувачем сектору інформації та звязків зі ЗМІ управління аналітично-інформаційної роботи виконавчого апарату Вінницької обласної ради, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №99 від 20.04.2018 ОСОБА_1 перебуваючи на посаді завідувача сектору інформації та звязків зі ЗМІ управління аналітично-інформаційної роботи виконавчого апарату Вінницької обласної ради, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», в установлений законом термін, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Пояснила, що після підписання договору кредиту перебувала у відпустці та займалась вирішенням житлових питань, а тому була позбавлена можливості повідомити НАЗК про зміни в майновому стіні.

Прокурор Марченков Д.С. в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази наявні в матеріалах справи, а тому просив визнати її винною у вчиненні вказаного правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Вінницької обласної ради від 12.06.2017 №66-рк ОСОБА_1 було призначено на посаду завідувача сектору інформації та звязків зі ЗМІ управління аналітично-інформаційної роботи виконавчого апарату Вінницької обласної ради (а.с. 15).

Отже, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 являється субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлено з січня 2017 року розмір мінімальної заробітної плати - 1600 грн., тобто 50 мінімальних заробітних плат складає суму в розмірі 80000 грн.

20.07.2017 ОСОБА_1 уклала кредитний договір №3-14-057 із Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» про отримання кредиту на будівництво, в сумі 300 000грн.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 була зобовязана у десятиденний строк з моменту зарахування грошових коштів на свій рахунок письмово повідомити про це НАЗК.

Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Абзацом другим ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За даними сайту Єдиний веб-портал використання публічних коштів, 17.08.2017 ОСОБА_1 згідно кредитного договору №3-14-057 від 20.07.2017 отримала грошові кошти у сумі 300 000 грн.

Отже, починаючи з 18.08.2017 та до 27.08.2017 включно, ОСОБА_1 була зобовязана повідомити НАЗК про зміни у майновому стані.

Проте, згідно даних наявних в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання кредиту, у розмірі 300 000грн., лише 24.10.2017.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи субєктом, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення закону, не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані протягом десяти днів, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В даному випадку ЗУ «Про запобігання корупції» чітко передбачено строки на подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення даних строків, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обовязків осіб.

Таким чином, всудовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №99 від 20.04.2018, розпорядженням Вінницької обласної ради №66-рк від 12.06.2017, кредитним договором Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» №3-14-057 від 20.07.2017, відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та ін.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративної відповідальності. Пояснення ОСОБА_1 щодо наявності ряду причин, які перешкоджали їй вчасно повідомити про зміни в майновому стані нічим не підтверджені, а тому суд відноситься до них критично, оскільки згідно табелю обліку використання робочого часу ОСОБА_1 за 2017рік вбачається, що остання перебування на роботі з 18.08.2017 по 27.08.2017.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1у судовому засіданні вину не визнала, проте раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, обставин обтяжуючих покарання встановлено не було, а тому необхідним та достатнім буде застосування до останньої адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352.40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 52 ЗУ "Про запобігання корупції", ст.ст. 172-6, 246, 279, 283, 284, 288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: