Справа № 496/367/18
Провадження № 3/496/264/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Біляївського ВП ГУНП в Одеської області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, мешкає за адресою: м. Біляївка, Одеська область, пров. Шкільний,10,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2017 року, ОСОБА_1 о 01.30 годин, в м. Біляївка на вул. Успенській, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру та інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу автомобілю марки «Мітсубіши», номерний знак 0597, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого допустив зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.18), раніше у судовому засіданні 03.03.2018 р. свою вину не визнавав та посилався на письмові заперечення (а.с.14-15).

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти вказаного протоколу та просив справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, при цьому також посилався на письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення (а.с.14-15).

У судовому засіданні була допитана слідчий Крюкова Ю.І., яка пояснила, що 16.12.2017 року вона виїжджала на місце скоєння ДТП та за даним фактом було розпочато кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, однак потім було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1, у звязку з чим кримінальне провадження було закрито та складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.

Допитаний у судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_4 пояснив, що 16.12.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода та за вказаним фактом розпочате кримінальне провадження було закрито, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, в подальшому у відношенні ОСОБА_1 ним було складено протокол за ст.124 КУпАП за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, та причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди сталися дії ОСОБА_1, які виразилися в порушенні п.10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України.

Вислухавши пояснення захисника, слідчого, інспектора поліції, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за кваліфікуючою ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 014315 від 26.01.2018 року (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.3), поясненнями ОСОБА_2 від 16.12.2017 року (а.с.5), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.122.017 року (а.с.6-8), постановою про закриття кримінального провадження від 29.12.2017 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказані посилання на пункти 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України та вимоги щодо закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки захисником та безпосередньо ОСОБА_1 не було надано переконливих доказів відповідно до вимог ст.251 КУпАП .

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено, тому суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 40-1, 124, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_5

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.