АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Дембіцька О.О., розглянувши за участю захисника ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 04 квітня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 тис. 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_3 25 лютого 2018 року о 22 год. 20 хв. в м.Чернівці, по вул. Карбулицького, 3, керував транспортним засобом «БМВ 324» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: сухість ротової порожнини, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в ОНД м. Чернівці відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5,(висновок результату медичного огляду № 573), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст. 130 ч.1 КпАП України.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді та закрити провадження у зв'язку з відсутністю діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Апелянт посилається на те, що постанова судді є незаконною та необгрунтованою через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Провадження №33/794/316/18 Головуючий у І інстанції:Байцар Л.В.

Категорія:ст.130ч.1КУпАП Доповідач:ДембіцькаО.О.

Вважає, що складений відносно ОСОБА_3 протокол не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам Інструкції, яка регулює порядок виявлення у водіїв стану наркотичного сп'яніння, оскільки у протоколі не зазначено, який огляд та у який спосіб його повинен був проходити водій. За твердженням захисника,судом не встановлено,що ОСОБА_3 відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння,а пояснення ОСОБА_3 у протоколі про те,що не має часу на проходження огляду не свідчить про відмову.Апелянт вказує на відсутність направлення водія для огляду до медичного закладу,що,на його думку,спростовує факт вимоги пройти огляд у закладі охорони здоров»я.Також твердить,що ОСОБА_3 не був відсторонений від керування транспортним засобом,і це свідчить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів за ст.130 ч.1 КУпАП.Окрім того,вказує, що висновки суду грунтуються на доказах, в яких є розбіжності щодо часу огляду та складання протоколу, однак суд таким обставинам не дав належної оцінки.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_2,який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп»яніння,впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11. 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції..,у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного …сп»яніння,його огляд на місці зупинки не проводиться та поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду»затвердженого постановою КМ України 17.12.2008 року(зі змінами) у разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров»я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення,у якому зазначає ознаки сп»яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі та дослідженими судом доказами.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №111407 від 25 лютого 2018 року підтверджено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння: сухість ротової порожнини, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло та в порушення вимог п.2.5 ПДР України відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.(а.с.1).

Даний протокол складений уповноваженою особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, підписаний поліцейським, свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5,а також ОСОБА_3 без застережень, і відповідно до положень ст.251 КпАП України є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а тому правильно прийнятий судом в обгрунтування своїх висновків про винуватість правопорушника.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 25 лютого 2018 року вбачається, що водій ОСОБА_3 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері м Чернівців (а. с. 3, 4).

Пояснення свідків містять усі необхідні реквізити,підписані свідками без зауважень,та також є,відповідно до вимог ст.251 КпАП України,доказами у справі про адміністративне правопорушення.

На спростування доводів апелянта, той факт,що ОСОБА_3відповідно до вимог п.12 Інструкції… від 09.11.2015 року був направлений та супроводжений поліцейськими до наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння та у цьому закладі охорони здоров»я відмовився від проходження огляду,а також присутність свідків підтверджується відеозаписом із боді-камер поліцейських (а.с.7).

За змістом пояснень ОСОБА_3,викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ,останній власноручно зазначив, що відмовляється від проходження огляду,чим спростовуються доводи,викладені у апеляційній скарзі. Вказівка ОСОБА_3 у протоколі про те,що не має часу та поспішає додому як обґрунтування відмови від проходження огляду не є поважною причиною невиконання ним як водієм обов»язку,встановленого п.2.5 ПДР України.

Посилання на дані,що містяться у висновку лікаря ЧОНД про відмову ОСОБА_3 від огляду ,є недоречними,оскільки відповідно до закону та підзаконних актів належними та допустимими доказами відмови водія від проходження огляду на стан сп»яніння є засвідчення такого факту двома свідками,які залучаються поліцейськими з метою фіксації відмови особи від проходження огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення,і така процедура у даному провадженні дотримана.

Висновок на а.с.2 підтверджує лише факт перебування ОСОБА_3 у наркологічному диспансері,куди він був супроводжений працівниками поліції для проходження огляду на стан сп»яніння,від якого відмовився.

Твердження у апеляційній скарзі про те,що ОСОБА_3 не був відсторонений від керування транспортним засобом спростовуються розпискою ОСОБА_6 від 26.02.2018 року,відповідно до якої вказаний громадянин зобов»язався доставити автомобіль ОСОБА_3 до місця постійної стоянки на АДРЕСА_1(а.с.5)

Доводи апелянта стосовно часу складання протоколу та його фіксації не спростовують факту відмови ОСОБА_3 як особи,яка керувала транспортним засобом,від проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння ,яка(відмова) була зафіксована за встановленою процедурою ,а отже не впливають на правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Інші обставини, на які посилається апелянт, також не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Накладене судом стягнення відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 04 квітня 2018 року щодо ОСОБА_3-без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області О.О.Дембіцька