Справа № 204/6399/18
Провадження № 3/204/2252/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 серпня 2018 року о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1, громадянка ОСОБА_1 вчинила сварку із своєю матірю - ОСОБА_2, висловлювалась нецензурною лайкою в її сторону, чим завдала шкоди психологічному здоровю останньої, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та заперечувала проти обставин, зазначених в протоколі. При цьому, вказала, що у них з матірю неприязні стосунки, у звязку з чим у них часто виникають сварки, як і того разу, 10 серпня 2018 року, коли мати обізвала її, а вона у відповідь обізвала матір.

Також, в судовому засіданні були вислухані сама ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4, які підтримали просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, положеннями ч. 1 ст. 173-2Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, визначальними обставинами, за якими особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є умисне вчинення будь-яких діянь ( дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Винність же ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується поясненнями самої ОСОБА_1 в судовому засіданні, з яких вбачається, що вона все ж таки вчинила у відношенні своєї матері домашнє насильство, яке виразилося в образах на її адресу, але ОСОБА_1 інтерпретує це по своєму, у звязку з чим, не вважає це адміністративним правопорушенням. В той же час, такі її висновки, щодо виниклої ситуації, суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема, положенням ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно яких, вчиненні ОСОБА_1 діяння у відношенні своєї матері підпадають під ознаки діяння психологічного характеру, внаслідок чого психічному здоровю останньої могла бути чи була завдана шкода.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насилля, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини та інших вимог ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у вигляді штрафу, достатнього для її виховання і попередження вчиненню нових правопорушень.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 352 гривні40 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з неї в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 173-2, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насилля у відношенні її матері, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф в дохід держави у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова