Справа № 755/9055/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2018 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю ОСОБА_1, адвоката Яців О.Р., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2018 року працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 307364 про те, що 03 червня 2018 року о 01 годині 20 хвилин біля буд. 36-«б» по вул. Березняківській в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 пояснив, що у вихідний день суботу 02 червня 2018 року він з родиною та друзями святкували день народження доньки. Оскільки в них однокімнатна квартира, друга дитина інвалід, то вони збиралися на озері біля будинку. Всі вживали спиртні напої. Увечері, коли всі гості розійшлись, дружина з дітьми пішла додому відпочивати, а вони з кумом ОСОБА_3 вирішили продовжити святкування. В цей час почався дощ, тому вони пішли до припаркованого ще вдень у дворі автомобіля та сіли на задньому сидінні.

Через деякий час під'їхав автомобіль з працівниками поліції, які пояснили, що їх виклик здійснили сусіди, оскільки вони дуже гучно включили в автомобілі музику. Потім приїхали ще працівники поліції та почали вимагати, щоб він як водій пройшов огляд на стан спяніння. Він відмовився від даної пропозиції пояснивши, що він дійсно вживав алкогольні напої, але не керував автомобілем і нікуди не їздив. Саме тому він просить суд закрити провадження по справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення, додавши, що він з ОСОБА_1 дійсно сиділи на задньому сидінні автомобіля та вживали спиртні напої коли під'їхав патрульний автомобіль. Вони пояснювали працівникам міліції, що випивали та голосно слухали музику, нікуди не їздили, але їх ніхто не слухав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що після святкування дня народження вона разом з двома дітьми пішли додому, а її чоловік ОСОБА_1 та кум ОСОБА_4 залишилися на вулиці. Її чоловік не зловживає спиртними напоями і ніколи не сідає за кермо напідпитку. Крім того, якщо він кудись їде, то завжди бере сумочку з документи, але в той день вона знаходилися вдома. Вночі їй зателефонували працівники міліції, за їх проханням вона вийшла на вулицю, де їй віддали ключі від автомобілю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2. 02 червня 2018 він весь день був вдома, з періодичністю в півгодини виходив на балкон курити. Він бачив, що біля будинку стояв автомобіль сусіда, потім бачив, що в салоні автомобіля горить світло, сидять 2 чоловіка, грає музика. Він впевнений, що автомобіль звечора нікуди невиїзджав. Згодом приїхали автомобілі працівників поліції. Також, він підтвердив, що в той день періодично йшов дощ.

При відтворенні відеозапису з диску було встановлено, що ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні в автомобілі та пояснював працівникам міліції, що він вживав спиртні напої, але не поїде до лікаря, оскільки він не керував автомобілем.

Як вбачається з даних, що містяться в довідці з місця проживання від 25 липня 2008 року, кв. 53 буд. 36-«б» складається з 1 кімнати житловою площею 16,7 м2, де зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Як вбачається з даних, що містяться у довідці Управління праці та соціального захисту населення від 18 листопада 2014 року, ОСОБА_9 є інвалідом з дитинства 2 групи.

Як вбачається з даних, що містяться у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 27 червня 2008 року, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, в судові засідання тричі належним чином викликалися працівники поліції, однак, до суду вони не з'явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеозаписи з диску, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.

Під керуванням транспортними засобами слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту.

В диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Поряд з цим, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав послідовні та логічні пояснення, про обставини справи, які повністю узгоджуються з показами свідків по справі, дослідженими матеріалами справи та підтверджуються відеозаписами, а тому, не викликають сумніву щодо їх достовірності і саме їх суд бере до уваги.

Крім того, приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1, то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мельниченко Л.А.