АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/605/18, 33/774/606/18 Справа № 200/5221/18, 200/5220/18Головуючий у 1 й інстанції - Єлісєєва Т.Ю. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за участю прокурора: Масалітіна Е.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого інспектором батальйону №1 роти №6 УПП в Дніпропетровській області ДПП НП України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень та за ч.2 ст. 172-6 КУпАП накладено адміністративний штраф в розмірі 1700 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, ОСОБА_2 наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1о/с призначений на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 21.01.2016 року №9 о/с ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора батальйону №1 роти №6 УПП у місті Дніпропетровську ДПП НП України. Дана посада, відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», віднесено до категорії посад поліцейського.

09.08.2017 року ОСОБА_2. продав свій автомобіль марки «Джиллі MR-7151A», сірого кольору, шляхом укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 №1249/2017/492754 від 09.08.2017 року. Згідно даного договору купівлі-продажу вартість автомобіля становить 103 993,70 грн., що перевищує встановлені законом 80 000 грн., тобто 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Про зміну свого майнового стану ОСОБА_2 повинен був письмово повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції у десятиденний строк з моменту отримання придбання майна, що передбачено ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції».

ОСОБА_2, як суб'єкт декларування, подав декларацію про зміну майнового стану 12.12.2017 року, тобто порушив встановлений Законом строк, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.1726 КУпАП України.

Крім того, 23.08.2017 року ОСОБА_2 придбав автомобіль марки «Форд» Фокус», червоного кольору, шляхом укладення договору купівлі-продажу між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 №5810/17/001247 від 23.08.2017 року. Згідно даного договору купівлі-продажу вартість автомобіля становить 156 369 грн., що перевищує встановлені законом 80 000 грн., тобто 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Про зміну свого майнового стану ОСОБА_2 повинен був письмово повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції у десятиденний строк з моменту отримання придбання майна, що передбачено ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції».

ОСОБА_2, як суб'єкт декларування, подав декларацію про зміну майнового стану 12.12.2017 року, тобто порушив встановлений Законом строк, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує на те, що судом не враховано його пояснення про те, що несвоєчасне подання вказаної декларації зумовлено його необізнаністю в законодавстві, а отже в його діях відсутній умисел, що є обов'язковою складовою адміністративного правопорушення відповідно до ст.9 КУпАП.

Також суд в постанові не зазначив його пояснення про те, що фактично його майновий стан не змінився, оскільки вищевказаний автомобіль було ним продано у зв'язку з його бажанням придбати замість нього інший автомобіль.

Також зазначає, що згідно постанови суду він був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.1766 КУпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення, але розгляд справи проводився за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.1766 КУпАП України.

Вислухавши ОСОБА_2 який просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову закривши провадження про справі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції додержано в повному обсязі.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання ;abz=IIJTZ">декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги відносно того, що судом не правильно зазначено статтю притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, однак, як убачається з постанови суду за № справи200/5220/18 року, суд у резолютивній частині постанови зазначив , саме ч.2 ст. 172-6 КУпАП України.

Не можна визнати прийнятною також доводи апелянта про відсутність складу зазначеного правопорушення у зв'язку з необізнаністю ОСОБА_2 щодо несвоєчасного подання декларації щодо зміни його майнового стану.

Однак,апеляційний суд вважає можливим частково задовольнити вимоги апеляційної скарги в частині призначення стягнення, оскільки ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі у тексті - КУпАП) передбачає правило, відповідно до якого особі, що здійснила кілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, установленої за більш серйозне правопорушення.

В таких випадках накладається одне основне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. При цьому до основного стягнення може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно теорії адміністративного права більш серйозним необхідно визнавати правопорушення, за яке встановлений більш суворий захід адміністративного стягнення.

Проте, відсутність чіткості у формулюванні зазначеної норми, не сприяє її однаковому розумінню і застосуванню,однак в даному випадку не можна визнати справедливим не застосування ст. 36 КУпАП, якщо з двох розглянутих правопорушень не можна визначити більш серйозне правопорушення, тому апеляційний суд вважає можливим застосування ст. 36 КУпАП та призначити остаточне покарання у виді 1700 гривень. Стягнути судовий збір у розмірі 352гривні 40 копійок.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07 травня 2018 року, справи № 200/5220/18 та № 200/5221/18, якими ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.1766 КУпАП(правопорушення від 09.08. 2017 року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень,та за ч.2 ст. 1766 КУпАП( правопорушення від 23.08. 2017року) накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, скасувати в частині призначення покарання та стягнення судового збору.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності:

- за ч.2 ст.1766 КУпАП ( правопорушення від 09.08. 2017 року) зі стягненням у виді штрафу у розмірі 1700 гривень

- за ч.2 ст.1766 КУпАП ( правопорушення від 23.08. 2017року)зі стягненням у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352.40 гривень.

В решті постанови суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч