АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі:

судді Марчака В.Я.

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1,

за участі

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3О прокурорів Столяра О.О.

ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 лютого 2018р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 лютого 2018р. -

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Києва, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, має на утримані неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, працююча головним спеціалістом економістом відділу обробки даних статистики виробництва, послуг, фінансів та структурної статистики управління обробки даних Головного управління статистики у Чернівецькій області

визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

У відповідності до постанови, ОСОБА_2 визнана винною в тому, що перебуваючи на посаді головного спеціаліста економіста відділу обробки даних статистики виробництва, послуг, фінансів та структурної статистики управління обробки даних Головного управління статистики у Чернівецькій області, всупереч

Провадження №33/794/219/18 Головуючий у І інстанції Стоцька Л.А.

Категорія ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Марчак В.Я.

ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», отримавши згідно договору дарування № НМО 673941 від 09.06.2017 року у власність обєкт нерухомого майна частку квартири номер шість, яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 65.90 кв.м., в тому числі житловою площею 37.2 кв.м., що розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Гагаріна 36, стала власником вказаного майна, вартістю на дату набуття 126 083 грн. 00 коп., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, несвоєчасно, тобто 20.08.2017 року, повідомила про суттєві зміни в майновому стані в установленому порядку Національне агентство з питань запобігання корупції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2., просить постанову районного суду скасувати і провадження у справі закрити посилаючись на те, що у 2017 році на офіційному сайті НАЗК містилася інформація про необхідність декларування у разі суттєвої зміни в майновому стані доходів, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, тому вона отримавши частку квартири у подарунок 09 червня 2017 року вартістю 126 083 грн., вартість якої не перевищувала 50 мінімальних заробітних плат, подала декларацію про суттєві зміни в майновому стані 20 серпня 2017 року, коли дізналася, що в чинне законодавство внесені зміни і інформація НАЗК не відповідає дійсності.

Прокурор Столяр О.О. подав заперечення на апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду залишити без змін посилаючись на те, що ОСОБА_2 не подала декларацію про суттєві зміни в майновому стані без поважних причин, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією відповідальність за яке передбачено ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_2, та її захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурорів Столяра О.О. та Ревеги К.Т. про обґрунтованість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.2 КУпАП, заслухавши пояснення свідків, а також висновок прокурора, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, дослідивши наявні докази, апеляційний суд доходить наступних висновків.

За змістом ч.2 ст. 172-6 КУпАП конструктивною ознакою субєктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно висновку прокурорів, на нараді-семінарі службовців ГУ Статистики, яка відбувалася 08 лютого 2017 року за участі ОСОБА_2 було доведено про необхідність надавати повідомлення про зміни в майновому стані, якщо їх вартість перевищує 50 прожиткових мінімумів, що підтверджується протоколом №2 від 08.02.2017р. та поясненням головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_5 Про ознайомлення з даною інформацією є підпис ОСОБА_2 Крім того, згідно ст.8 ЗУ «Про державну службу», ОСОБА_2 першочергово зобовязана дотримуватися вимог Конституції та Законів України, законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, постійно підвищувати рівень своєї професійної компетенції та удосконалювати організацію службової діяльності. Також, 18 жовтня 1994 року ОСОБА_2 склала присягу державного службовця, чим публічно підтвердила факт усвідомлення своєї високої відповідальності та зобовязалася з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обовязки. Однак, будучи субєктом, на якого поширюються вимоги ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_2, в порушення десятиденного строку, не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, з моменту отримання нею майна, вартість якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року. Адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП за своєю правовою конструкцією містить формальний склад, і мотив, і мета адміністративно-карного діяння, як обовязкові кваліфікуючі ознаки субєктивної сторони правопорушення, повинні доводитись лише тоді, коли випливають із диспозиції статті Закону. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Відповідно до постанови районного суду ОСОБА_2 не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією та пояснила, що 09.06.2017р. вона, перебуваючи у відпустці, отримала в дар від рідної сестри ? частку квартири АДРЕСА_1 вартістю 126 083 грн. Того ж дня, 09.06.2017р. з метою зясувати, як вона повинна внести цю інформацію в декларацію, вона зайшла на офіційний сайт НАЗК у розділ «Декларування», в розміщену на сайті Форму повідомлення про зміни в майновому стані, шляхом заповнення якої вона повинна була надати повідомлення про зміну у майновому стані. В примітках розміщеної на сайті НАЗК Форми повідомлення про зміни у майновому стані було чітко зазначено, що повідомлення подається, якщо вартість змін у майновому стані перевищує 50 мінімальних заробітних плат. Виходячи з розміру мінімальної плати станом на 01.01.2017р. 3200 грн., вартість отриманого нею дарунку біла меншою, ніж зазначено у формі повідомлення, що надало їй впевненості, що у неї не виникло обовязку подавати таке повідомлення. 18 серпня 2017 року на нараді-семінарі в ГУ Статистики ОДА їм було повідомлено про вимоги законодавства щодо повідомлення про зміну майнового стану, яке повинно подаватися, якщо вартість майна перевищує 50 прожиткових мінімумів. Після цього вона одразу, 20 серпня 2017 року подала повідомлення про зміну майнового стану у звязку з отриманням квартири в дар. 08 лютого 2017 року на нараді-семінарі з питань запобігання корупції основним питанням порядку денного семінару було правильність заповнення електронної декларації за 2016 рік. Про зміни у майновому стані тоді питання не ставилося. ОСОБА_2 стверджує, що абсолютно довіряла інформації, викладеній на офіційному сайті головного державного органу по боротьбі з корупцією Національного агентства запобігання корупції і навіть не припускала, що там може міститися неправдива інформація. За будь-якими порадами чи розясненнями до ОСОБА_5 не зверталася, оскільки вважала, що краще розяснити питання декларування, ніж офіційний сайт НАЗК, їй більше ніхто не міг. Вважає себе невинуватою, оскільки не приховувала і не мала на меті приховати зміни в її майновому стані, а сама подія сталася з причини виставлення на сайті НАЗК неправдивої інформації.

Пояснення ОСОБА_2 підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_6 заступника начальника ГУ Статистики, ОСОБА_5 головного спеціаліста запобігання корупції ГУ Статистики, ОСОБА_7 головного спеціаліста ГУ Статистики, ОСОБА_8 головного спеціаліста-економіста ГУ Статистики, ОСОБА_9 провідного економіста ГУ Статистики.

Так, допитані в судовому засіданні апеляційної інстанції свідки стверджували, що за організації ОСОБА_5 08.02.2017р. була проведена нарада-семінар з питань запобігання корупції, головним питанням порядку денного якого була правильність заповнення податкової декларації за 2016 рік. На сайті Національного агентства запобігання корупції була виставлена офіційна інформація про те, що зміни майнового стану слід декларувати при отриманні доходу, в тому числі подарунку, на суму, яка перевищувала 50 мінімальних заробітних плат. Про те, що ця інформація є помилковою, їм стало відомо 18 серпня 2017 року. З цього приводу ОСОБА_5 13 жовтня 2017 року відправив лист у НАЗК про те, що на їхньому сайті є помилка, яка полягає в сумі, з якої виникає обовязок декларування змін в майновому стані. 14 листопада 2017 року надійшла відповідь з НАЗК про оновлення рубрик та внесення необхідних змін на сайт з цього питання. Крім того, ОСОБА_5 пояснив, що, виконуючи свої обовязки, він сформував відповідну папку з усіма документами та законодавчими актами, які стосуються запобігання корупції, до якої був вільний доступ у всіх працівників ГУ Статистики. ОСОБА_2 до нього за будь-якими розясненнями не зверталася.

Крім того, пояснення ОСОБА_2 підтверджуються договором дарування від 09 червня 2017 року ? квартири за адресою: м.Чернівці, вул. Ю.Гагаріна, 36/6; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 червня 2017 року; скріншотом форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, який був розміщений на сайті НАЗК 04.10.2017 року, з якого вбачається, що повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на майно, якщо його вартість перевищує 50 мінімальних заробітних плат; скріншотом з розяснення, розміщеного на офіційному сайті НАЗК щодо внесення до реєстру декларації інформації про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня відповідного року від 04.10.2017 року; порядком денним наради-семінару від 08.02.2017р. у ГУ Статистики, основним питанням якого було: «Про порядок заповнення електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік»; порядком денним наради-семінару в ГУ Статистики, згідно якого основним питанням порядку денного було: «Поняття корупційного злочину, корупційного правопорушення, правопорушення, повязаного з корупцією».

Також, з протоколу наради-семінару від 08.02.2017р.вбачається, що особа, відповідальна за його проведення, під час семінару посилається на розміщені на офіційному сайті НАЗК розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» в розділі Декларування/Законодавство, як на джерело інформації щодо порядку декларування. В той же час, відповідно до згаданого вище листа ГУ Статистики у Чернівецькій області на адресу НАЗК України від 13.10.2017р. №15-06/33 за підписом головного спеціаліста з питань запобігання корупції ГУ Статистики у Чернівецькій області ОСОБА_5 (який проводив семінар 08.02.2017р.) відображено, що в розділі Декларування/Законодавство офіційного сайту НАЗК України станом на 13.10.2017р. (тобто і станом на дату семінару 08.02.2017р.) міститься інформація та нормативні акти, в яких чітко зазначено, що обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, виникає в субєкту декларування, якщо вони перевищують 50 мінімальних заробітних плат.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків (ч.1 ст.10 КУпАП). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Відповідно до законодавчого визначення корупції, обовязковою її ознакою є наявність мети одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/ пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. Відповідно до загальних характеристик корупційного діяння, що наведені в ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», його невід'ємними ознаками є з одного боку: завжди навмисні дії, повязані із використанням службових повноважень та відповідних можливостей як форма діяння; неправомірна вигода, як предмет або ж як мета, - а з іншого: обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди як форма діяння; використання службових повноважень та відповідних можливостей як мета.

Інформаційним листом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223- 943/0/4-17 від 22.05.2017р. встановлено, що «субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності».

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону № 1700-VII Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016р. № 3 (зареєстроване в МЮУ 15.07.2016р №961/29091) затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, відповідно до якої під суттєвою зміною у майновому стані субєкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані подається субєктом декларування особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет у системі єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Міністерства забезпечують формування та реалізують державну політику в одній чи декількох сферах, інші центральні органи виконавчої влади виконують окремі функції з реалізації державної політики ( ч.2 ст. 1 Закону). Відповідно до ст.7 згаданого Закону основними завданнями міністерства як органу, що забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох сферах, є: забезпечення нормативно-правового регулювання, інформування та надання роз'яснень щодо здійснення державної політики тощо.

Статтею 4 Закону України «Про запобігання корупції» визначений статус Національного агентства з питань запобігання корупції, як центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. Отже, відповідно до вимог наведених вище нормативних актів, саме НАЗК, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує антикорупційну політику, повинне забезпечувати належне нормативно-правове регулювання та інформування з питань, що віднесено до його компетенції.

Єдиною причиною пропуску строку подання повідомлення, встановленого ч.2 ст.52 Закону «Про запобігання корупції» було те, що на офіційному сайті Національного агентства з запобігання корупції України до 4.10.2017року була розмішена нормативна документація цього державного органу в неконтрольному стані, тобто без внесення до тексту цих нормативних актів змін, які відбулися у законодавстві з 01.01.2017року.

У постанові суду, а також доказами, які містяться у справі про адміністративне правопорушення повязане з корупцією ці доводи ОСОБА_2 про причини несвоєчасного подання нею НАЗК декларації про суттєві зміни в майновому стані не спростовані.

Про неповідомлення ОСОБА_2 Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані через необережність свідчить і те, що вона своєчасно подала до НАЗК щорічну декларацію, а письмове повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані здійснила 20 серпня 2017 року тобто задовго до виявлення цього факту правоохоронними органами 16 січня 2018 року (а.с.1).

Крім того, згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей, а правопорушення, повязане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими ОСОБА_7 Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та повязаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо повязується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обовязків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів згоду на обовязковість яких надала Верховна Рада України, обовязковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих субєктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ст. 172-6 ч.2 КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року «Про міжнародні договори», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також, відповідно до Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017р. конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на то причин. Як наведено у вказаному вище листі, «під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку із хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, землетрусу, пожежі), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції» тощо». Перелік причин несвоєчасного подання повідомлення в законодавстві чітко не визначений і вичерпного переліку таких причин не міститься. Отже, рішення про поважність причин несвоєчасного подання повідомлення суд повинен приймати кожен раз під час розгляду кожної справи, на підставі оцінки фактичних обставин в ній.

Саме розміщена на офіційному сайті НАЗК недостовірна інформація щодо вимог чинного законодавства з питань фінансового контролю була причиною несвоєчасного подання ОСОБА_2 повідомлення, оскільки саме з розміщеної станом на 09.06.2017р. на офіційному сайті НАЗК офіційної інформації вона дійшла висновку, що отриманий нею дарунок не підпадає під необхідність повідомлення про зміни майнового стану, оскільки його вартість не перевищує 50 мінімальних заробітних плат.

Вказані обставини підпадають під поняття неналежної роботи офіційного сайту НАЗК, та є підставою для визнання поважними причин несвоєчасного подання нею повідомлення про зміну в майновому стані.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений у ч.2 ст.61 Конституції України, при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом'якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого правопорушення. Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Кожен під час розгляду будь-якої справи, має право на правосуддя, яке відповідало б вимогам справедливості.

Сукупність наведених вище обставин доводить невідповідність ухваленої судом постанови від 23.02.2018р. загальним принципам правосуддя, свідчить про односторонній та формальний підхід суду до виконання свого обовязку щодо обєктивного, неупередженого та законного розгляду справи на підставі зясування всіх обставин, що мають значення для її правильного вирішення та неупередженої оцінки всіх доказів у справі у їх сукупності та взаємоповязаності.

Крім того фактично, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 КУпАП в якості негативних наслідків тягне за собою не тільки застосування санкції, передбачених самою статтею, а і обовязкове застосування санкцій у вигляді позбавлення права на державну службу, які передбачені п.3 ч.1 ст.84 Закону «Про державну службу». Тому, прийняття судом рішення про визнання ОСОБА_2 винною та притягнення її до адміністративної відповідальності є таким, що порушує вимоги щодо справедливості права та співрозмірності покарання тяжкості вчиненого правопорушення.

Притягнення за формальних підстав до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП буде безумовною підставою для безспірного звільнення особи з державної служби без права на отримання пенсії та соціальних гарантій, наданих законодавством України держслужбовцю.

За таких обставин, таки правові наслідки нє є співрозмірними тяжкості помилки, що допустила ОСОБА_2. З досліджених судом трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2 працює в ГУ Статистики в Чернівецькій області 26 років, не притягувалась до дисциплінарної відповідальності. З характеристики вбачається, що вона є добросовісним працівником, позитивно характеризується за своїми діловими якостями, одна виховує неповнолітню дитину.

Адміністрація клопоче про звільнення її від адміністративної відповідальності. Відповідно до норм ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи маю індивідуальний характер. Відповідно до ст.34 КпАП України при визначенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинні враховуватися обставини, що характеризують особу та помякшують відповідальність.

Суд першої інстанції ухилився від дослідження усіх обставин даної справи та обставин, що характеризують особу. В оскаржуваному судовому рішенні не надано оцінку доказам, що повинні враховуватися при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, постанова Першотравневого районного суду від 23 лютого 2018 року не відповідає вимогам закону і повинна бути скасована, а провадження по справі закрите, оскільки в ОСОБА_2 відсутня субєктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП прямий умисел, а отже, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд Чернівецької області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_10

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області _________________ ОСОБА_10

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

20.04.2018 року

(дата засвідчення копії)