Провадження № 33/792/171/18
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., потерпілої ОСОБА_2, її представника - адвоката ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_4 визнано винним в тому, що 22 листопада 2017 року, приблизно о 21 год., за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім'ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю ОСОБА_2 Такими діями ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зазначає, що місцевий суд до розгляду справи підійшов формально, він не висловлювався нецензурною лайкою та не погрожував фізичною розправою на адресу своєї дружини. Він лише зробив їй зауваження, оскільки повернувшись додому, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, виявив свою дружину в компанії невідомої йому жінки та двох чоловіків, після чого пішов відпочивати в свою кімнату. В його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями норм законодавства, підлягав поверненню на доопрацювання.

В судове засідання 16 квітня 2018 року ОСОБА_4 не з'явився, про розгляд справи повідомлявся, заяв про відкладення апеляційного розгляду не надходило,захисника, який згідно законодавства може здійснювати його захист в адміністративній справі, не направив, в зв'язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши думку потерпілої та її представника, які заперечували проти поданої ОСОБА_4 апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

24 листопада 2017 року старшим ДОПСП ХВП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Трембачем В.М. щодо ОСОБА_4 складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що 22 листопада 2017 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім'ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лексикою та погрози фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю ОСОБА_2 (а.с. 1).

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнавав та заперечував висловлювання нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою на адресу дружини у вказаний час та місці. При цьому, пояснював, що дійсно, 22 листопада 2017 року, близько 21 год., за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, коли повернувся додому, то виявив дружину в компанії з невідомою жінкою та двома чоловіками, на що зробив їм зауваження, після чого пішов відпочивати в свою кімнату.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді першої інстанції та в апеляційному суді вказувала, що 22 листопада 2017 року, близько 21 год., разом з подругою ОСОБА_6, яку запросила в гості, зустріли ОСОБА_4, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, поруч квартири. Після чого, в квартирі, коли вона збиралася частувати чаєм подругу, ОСОБА_4 став поводитися агресивно, ображати її нецензурною лайкою, виганяти з помешкання ОСОБА_6 та висловлював погрози фізичною розправою, як на її адресу, так і на адресу їхнього сина, від чого вона налякалася та викликала поліцію.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_6, зазначала, що дійсно 22 листопада 2017 року, близько 21 год., вона на запрошення ОСОБА_2 прийшла до неї в гості, де поблизу квартири зустріли ОСОБА_4, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Після того, як ОСОБА_2 відчинила двері, вони зайшли до помешкання, де її чоловік почав поводити себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2, та погрожував фізичною розправою їхньому сину. Через сильне душевне хвилювання ОСОБА_2 викликала працівників патрульної поліції. При цьому, ОСОБА_6, стверджувала, що окрім неї, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в зазначеній квартирі нікого не було.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги, що вина ОСОБА_4 у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ГП № 628496 від 24 листопада 2017 року, довідкою наркологічного диспансеру № 4646 від 22 листопада 2017 року про факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння.

Обгрунтовано суд першої інстанції не прийняв до уваги твердження ОСОБА_4 про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, позаяк такі його твердження спростовуються показаннями в суді потерпілої ОСОБА_2, свідка ОСОБА_6, підстав не довіряти яким в апеляційного суду немає, не наведено таких апелянтом і в апеляційній скарзі.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дав вірну оцінку зібраним та дослідженим в суді доказам та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що судом першої інстанції не було досліджено всіх доказів та суд не дав їм оцінки, не приймаються до уваги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не є членами однієї сім'ї, як підстави для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях апелянта складу інкримінованого йому правопорушення, не можуть бути враховані, апелянт та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, а наявність позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, на час розгляду справи судом першої інстанції, не дає підстав для інакших висновків суду щодо суб'єктів правопорушення, ніж зроблених судом. Статтею 1 Закону України «Про насильство в сім'ї» (який діяв на час вчинення правопорушення) передбачалось, що членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі.

Підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з грубим порушенням норм законодавства та мав бути направлений на доопрацювання, про що вказує апелянт, апеляційний суд не знаходить. В складеному протоколі зазначено, що такі дії вчинялись ОСОБА_4 за місцем свого проживання (яке, як вірно встановлено судом першої інстанції в постанові, є кв. АДРЕСА_1), а помилкове зазначення адреси - кв. АДРЕСА_1, в одній з граф протоколу, не дає підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням законодавства, та не може бути врахований як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП.

Зважаючи, що ОСОБА_7 (син подружжя) не був очевидцем подій 22 листопада 2017 року, безпосередньо судом першої інстанції не допитувався, на що обґрунтовано звертає увагу апелянт, з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 слід виключити посилання на письмові пояснення ОСОБА_7, що не впливає на висновки суду першої інстанції з приводу доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненому та кваліфікації його дій.

За таких обставин суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, врахував всі обставини справи, особу ОСОБА_4, та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення в вигляді штрафу в сумі 340 грн. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар