Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/197/18 Головуючий в 1-й інстанції - Мурашова Н.А.
Єдиний унікальний № 337/4157/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 19.10.2018 року о 07.40 год. на перетині траси А10 Н18 Харків-Сімферополь, в районі 306 км, з автодорогою між с. Новоолександрівка та с. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «NISSAN NOTE», державний номер НОМЕР_1, з причепом «ВЕРДА», державний номер НОМЕР_2, в порушення п.п. 2.1, 16.3, 16.11 ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги у русі транспортному засобу «ЗАЗ 11030740», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що адміністративне стягнення, якому піддано його постановою суду, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, судом порушено норми матеріального і процесуального права. Суд першої інстанції не з'ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх та не надавши їм належної правової оцінки. Суд першої інстанції не надав жодної оцінки схемі ДТП, згідно з якою чітко зазначено про те, що рухаючись по другорядній дорозі та виїжджаючи на головну, ним дотримані всі Правила дорожнього руху. Зокрема, він упевнився в тому, що по головній дорозі відсутні інші транспортні засоби і тільки після цього почав рухатися. Проте, що навіть добре зазначено у схемі ДТП, зіткнення сталося вже після того, коли він проїхав більшу частину дороги. Крім того, в постанові районного суду неправильно зазначено дату дорожньо-транспортної пригоди - 19.10.2018 року, що також є безсумнівним доказом того, що судом не в повній мірі з'ясовувалися обставини справи. Також зазначає, що матеріали справи містять в собі протиріччя та неточності. Так, у висновку експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №9-17 від 11.01.2018 року зазначено: «Стан дорожнього покриття на момент ДТП: сухе, чисте». При цьому, під час ДТП, яка відбулася 19.10.2017 року, була туманна погода, покриття вологе та слизьке. А тому, є обґрунтовані сумніви у правильності проведеної експертизи. Також судом не було надано оцінки діям співробітників поліції, які не надали йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, а також всупереч приписам КУпАП не ознайомили його з правами, що підтверджується самим протоколом та відеозаписом. Крім того, в справі відсутні дані, що характеризують особу правопорушника, пом'якшуючі та обтяжуючі відповідальність дані, тощо.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі.

Потерпілим ОСОБА_3 на апеляційну скаргу подане заперечення, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову районного судді без змін, оскільки вважає, що постанова є законною і обґрунтованою, суддею враховані усі обставини справи і висновки на предмет наявності вини в діях ОСОБА_2 є правильними.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ОСОБА_3 та його представника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, дослідивши в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення від 30.01.2018 року серії БР № 054122 (а.с. 1), постанову про закриття кримінального провадження від 24.01.2018 року (а.с. 3-4), копію схеми місця ДТП (а.с. 6), копію висновку експерта №9-17 від 11.01.2018 року (а.с. 11-19), копію протоколу допиту потерпілого (а.с. 20-21), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 24), допитавши в судовому ОСОБА_2, суддя дійшла обґрунтованого висновку стосовно порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, які призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.10.2017 року, та правильно визнала його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта, що суддя, в порушення вимог ст. 280 КУПАП, не з'ясувала усіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить під сумнів висновок експерта з огляду на неправильні, на його думку, вихідні дані. Між тим, при розгляді справи суддею місцевого суду, клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи ОСОБА_2 не заявляв. Так само не клопотав він і про допит свідків.

ОСОБА_2 не був позбавлений можливості подати відповідні клопотання, але не реалізував свої права.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було надано копію протоколу є необґрунтованими з огляду на наявність підпису ОСОБА_2 в графі «зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані - правильні».

Вказівка суду про те, що подія сталася 19.10.2018 року, а не 19.10.2017 року є опискою і не може свідчити про формальне з'ясування суддею обставин справи.

Окремо слід зазначити, що ОСОБА_2 хоча і не був згоден з постановою слідчого, однак її не оскаржував, так само ним не оскаржувались дії працівників поліції, які складали адміністративний матеріал.

Суд апеляційної інстанції погоджується, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, тобто, рухаючись по другорядній дорозі, при виїзді на перехрестя, не надав переваги у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді першої інстанції є законними, вмотивованими і обґрунтованими, а докази, на підставі яких вони зроблені, зібрані у порядку та на підставі визначеному законом.

Стягнення суддя призначила в мінімальних межах, передбачених санкцією ст. 124 КУпАП.

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 гривень - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін