АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

23 лютого 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 30 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 30 січня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурором подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати постанову суду та визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на останнього стягнення у вигляді штрафу.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, за необхідне апеляційну скаргу повернути прокурору з наступних підстав.

Як зазначено у ч. 2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою, згідно якої постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені статтею 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Однак, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 6 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина до ОСОБА_3 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та таким чином не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП та ст..294 КУпАП.

Що стосується посилань прокурора на ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, то суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Частина 1 статті 250 КУпАП вказує, що прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172- 4 - 172 -9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 за №49-у/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст. 7, ст. 250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. При цьому усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Таким чином, до вирішення цього питання, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини (Рішення «Щокін проти України»), де зазначено, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Отже, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП прокурор у даному випадку не наділений правом апеляційного оскарження, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 30 січня 2018 року, якою закрито провадження щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП повернути, як таку, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Герасименко В.М.