справа № 415/117/18
провадження № 3/415/149/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого (перебуваючого) за адресою: Тернопільська область, місто Борщів, вулиця І.Франка, 6/5,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.130 ч .1, 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

03 січня 2017 року о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, керував транспортним засобом автомобілем марки «OPEL VECTRA», державний номерний знак RZ 7960 С, який належить STAKOSTA JAROSLAWSKI, по вулиці В.Сосюри міста Лисичанська, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України. Стан алкогольного спяніння підтверджується висновком № 14 від 03.01.2018 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного спяніння».

03 січня 2017 року о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «OPEL VECTRA», державний номерний знак RZ 7960 С, який належить STAKOSTA JAROSLAWSKI, по вулиці В.Сосюри міста Лисичанська, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового сигналу та проблискового маячка синього та червоного кольору, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. 2146 на вулиці Артемівська, 31, міста Лисичанська, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

ОСОБА_1 від надання письмових пояснень в протоколах про адміністративні правопорушення БР № 245090 та БР № 245301 від 03.01.2018 року, складених інспектором 1 взводу 1 роти батальйону УПП в Луганській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відмовився, однак протоколи підписав, дії співробітників поліції до відповідних інстанцій не оскаржував.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини його неявки суду невідомі, про необхідність явки до суду, був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання судового виклику 26.01.2018 року.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «ОСОБА_3 проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Лисичанському міському суді, з моменту складання протоколу (03.01.2018 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб зявитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, а також був викликаний до Лисичанського суду на 06.02.2018 року на 09 годину, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про отримання судового виклику 26.01.2018 року, при цьому, не подав письмових заперечень проти протоколу, а також клопотань та заяв про відкладення розгляду справи, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність складу та події адміністративного правопорушення.

З дослідженого рапорту інспектора 1 взводу 1 роти батальйону УПП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (а.с.3,15) вбачається, що 03 січня 2017 року о 02 годині 00 хвилин, під час несення служби у складі екіпажу «Факт 215», спільно з інспектором УПП рядовим поліції ОСОБА_4 та інспектором УПП рядовим поліції ОСОБА_5 у місті Лисичанську, по вулиці В.Сосюри, було виявлено транспортний засіб «OPEL VECTRA» з державним номерним знаком, який не освітлювався в темну пору доби. На подані світлові та звукові сигнали про зупинку, водій даного транспортного засобу не зупинився, та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі на вулиці Артемівська, 31, міста Лисичанська. При спілкуванні з водієм, яким виявився ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Зі згоди ОСОБА_1, огляд на стан спяніння проводився у медичному закладі, висновок лікаря № 14 від 03.01.2018 року, яким підтверджено стан спяніння (а.с.2,14).

З матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних НАІС МВС гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає: Тернопільська область, місто Борщів, вулиця І.Франка, 6/5, посвідчення водія не отримував (а.с.6,18).

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відео зйомка з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 03.01.2018 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що водій автомобіля марки «OPEL VECTRA», державний номерний знак RZ 7960 С, керуючи автомобілем, не зупинився на вимогу працівників патрульної поліції про зупинку та був затриманий шляхом переслідування даного автомобіля. Водій, керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія, його особу було встановлено згідно паспортних даних, ним виявився ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. При проходженні огляду у медичному закладі, вбачається, що ОСОБА_1 - перебував у стані алкогольного спяніння, результат - 1,7 промілє.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, за обставин, викладених у протоколах.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком № 14 від 03.01.2018 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного спяніння», а також не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 130 ч. 1 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП: правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 122-2 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 тимчасово не працює, згідно довідки інспектора патрульної поліції в Луганській області до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався (а.с.7,17), посвідчення водія не отримував, таким чином, в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є водієм, а є іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 Про Правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника, згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, обставин, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі вимог ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 130 ч.1, 122-2, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок (отримувач коштів ГУК у місті Київ/м. Київ/2203106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова