справа №619/3609/18
провадження №3/619/1097/18
Постанова
іменем України
13 листопада 2018 року суддя Дергачівського суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 в-д Сосновий, 13
За ст.. 124 КУпАП, -
встановив:
24.08.2018 інспектором СРПП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ст. л-ом поліції ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №014293, згідно даним якого 24.08.2018 о 13-00год в м. Дергачі по вул. Сумський Шлях водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mersedes Benz державний номер НОМЕР_1 з причепом Samro державний номер НОМЕР_2, зупинився на перехресті з вулицею Революції, відкрив двері транспортного засобу, чим допустив зіткнення з транспортним засобом Lexus GX470 державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.15.13 Правил дорожнього руху.
24.08.2018 інспектором СРПП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ст. л-ом поліції ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №017858, згідно даним якого 24.08.2018 о 13-00год в м. Дергачі по вул. Сумський Шлях водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Lexus GX470 державний номер НОМЕР_3, не переконалась при зміні руху, що то буде безпечним та допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1, чим порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково та пояснив, що 24.08.2018 він керував автомобілем Мерседес з причепом загальною довжиною транспортного засобу 24м, та зупинившись на світлофорі на червоний сигнал, не зміг завести автомобіль, у звязку з чим увімкнув аварійний сигнал, подивився у дзеркало заднього виду, впевнившись, що на дорозі нікого не має, взявши у руки знак аварійної зупинки та відчинивши двері почав виходити з автомобіля та одразу отримав удар у нижню частину двері. Це був автомобіль Лексус під керуванням ОСОБА_2, яка проїхала далі вправо та зупинилась. При цьому, зазначив, що при виході з автомобіля повинен був бути більш обачливим, щоб уникнути зіткнення.
У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнала у повному обсязі та пояснила, що 24.08.2018 вона керувала автомобілем Лексус в м. Дергачі по вул. Сумський шлях в сторону м. Харкова та на перехресті з вул. Революції перед самим світлофором із ввімкненим сигналом аварійної зупинки стояв автомобіль Мерседес з причепом, з правої сторони якого на узбіччі стояли автомобілі і вона, увімкнувши лівий сигнал покажчика повороту почала здійснювати обїзд даного вантажного автомобіля, рухаючись частково по лівому краю проїзної частини та частково по зустрічній смузі, та порівнявшись з кабіною фури, водій різко відчинив двері, завдавши її автомобілю механічні пошкодження, а саме вирвало дзеркало та пошкодило задню та передню двері правої сторони автомобіля.
Суд зазначає, що правова позиція по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є їх засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.9 КпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як передбачено ст.252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суддя дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Так, пунктом 10.1. Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона була пасажиром на передньому сидінні в автомобілі Лексус, яким керувала ОСОБА_2 і коли вони виконували маневр обїзду автомобіля Мерседес, то порівнявшись з кабіною автомобіля, водій різко відчинив двері, почав виходити задом з автомобіля та дверима завдав удар та пошкодження автомобіля Лексус. Коли вони починали обїзд водійські двері вантажного автомобіля були зачинені.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 24.08.2018 він з дитиною та дружиною стояли на світлофорі на перехресті вулиць Сумський шлях та Революції в м. Дергачі та намагалися перейти вулицю на протилежну сторону. При цьому, вантажний автомобіль з причепом зупинився на світлофорі та коли йому увімкнулося зелене світло він не поїхав, оскільки автомобіль зламався. В цей час даний автомобіль почали обїжджати інші автомобілі і в тому числі автомобіль Лексус під керуванням ОСОБА_2 В цей час водій вантажного автомобіля привідкрив двері та почав виходити з нього задом, а потім відкрив собою двері ще більше та відбулося зіткнення з обїжджаючим його в цей час автомобілем Лексус чорного кольору. Він стояв на перехресті саме напроти кабіни вантажного автомобіля і був безпосереднім свідком всього, що відбувалося. При цьому, водій, виходячи з автомобіля, не стежив за дорожньою обстановкою, а був зосереджений на процесі виходу з автомобіля. Оскільки кабіна вантажного автомобіля вужча за кузов, то відкриття дверей на малий кут не можливо спостерігати водію автомобіля, який обїжджає дану вантажівку. При даній ситуації водій автомобіля Лексус екстреного гальмування не застосовувала, оскільки її швидкість була незначною.
Суд звертає увагу на положення п.11.3 Правил дорожнього руху, згідно якому на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Так, водій ОСОБА_2, у даній дорожній обстановці, діяла у відповідності з п.11.3 ПДР, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Додана схема наслідків ДТП не встановлює будь-яких винних дій водія ОСОБА_2
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже за таких обставин в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, оскільки у її діях немає такого елементу складу адміністративного правопорушення, як вина, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Згідно ч.2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, підписаною останнім без зазначення зауважень, показаннями свідків у судовому засіданні.
Як встановлено п.15.13. ПДР забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнав свою вину, зазначивши, що йому потрібно було бути більш обачливим при виході з автомобіля, що могло би завадити ДТП.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, у межах санкції ст.124 КУпАП.
Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя -
постановив:
Справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 / триста сорок / гривень.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні 40 копійок).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко