АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2651/17 Номер провадження 33/786/188/18Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія:ч.1 ст. 130 КАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Томилко В.П. з участю ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2017 року,- В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працюючий,-

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. На підставі ст. 36 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з судовий збір в розмірі 320 грн. на користь держави.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 04.10.2017 року о 19 год. 20 хв., у м. Полтава по вул. Сортувальна, 8, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова відмовився на вимогу поліцейського, від проходження огляду на предмет встановлення ступеню стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Поряд з цим, ОСОБА_2 04.10.2017 року о 19 год. 20 хв. у м. Полтава по вул. Сортувальна, 8, керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль Renault18, д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, таким чином ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Окрім цього, ОСОБА_2 04.10.2017 року о 19 год. 20 хв. у м. Полтава по вул. Сортувальна, 8, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості та не впоравшись з керуванням здійснив наїзд на припаркований автомобіль Renault 18, д.н.з. НОМЕР_2, після чого самовільно залишив місце дорожньо -транспортної пригоди, до якого був причетний, чим порушив п. 2.10.А Правил дорожнього руху, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить постанову судді в частині визнання винним за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та в цій частині провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування своїх вимог, вказує, що суд порушив його право на захист, а саме розглянув справу у його відсутність, незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з його хворобою, чим позбавив його можливості реалізувати в суді його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також зазначає, що постанова винесена без з'ясування всіх обставин справи, з порушенням вимог КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, вислухавши потерпілого та свідка, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведеність винуватості ОСОБА_2 та накладення на нього стягнення за ст. ст. 122-4 та 124 КУАП правопорушником та його захисником не оспорюється, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не перевіряєься.

Як вбачається з матеріалів провадження та рішення суду місцевий суд перевіривши матеріали справи та надавши належну оцінку зібраних по справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до постанови суду вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, факт вживання алкоголю ОСОБА_2 не заперечував.

З відеозапису, дослідженого при апеляційному роозгляді справи, вбачається відмова ОСОБА_2 від проходження як на місці скоєння дорожньо- транспортної пригоди так і у медичному закладі огляду на стан сп'яніння, з посиланням на те, що він вживав спиртні напої, але після скоєння ДТП.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду і потерпілий ОСОБА_4, а також свідок ОСОБА_8

Отже, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про вживання спиртних напоїв після скоєння ДТП не можуть бути взяті судом до уваги, так як зазначені зі слів ОСОБА_2 дії утворюють інший даний склад правопорушення, і не стосується доказів винуватості водія транспортного засобу у доведеності вини за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Доводи апелянта щодо порушення судом закону при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності у його відсутності не знайшли свого підтвердження, так як ОСОБА_2 достовірно знав про день та час судового розгляду, але без поважних причин не зявився на судовий розгляд справи. Його процесуальні права, в тому числі право надавати пояснення та право на захист, в апеляційному суді були відновлені та судовий розгляд, в ході якого підтвердився висновок суду першої інстанції, проведений з дотриманням всіх процесуальних прав правопорушника.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що на протязі всього судового розгляду даної справи були дотримані всі процесуальні права правопорушника ОСОБА_2 і будь-яких порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, ст. 124, 122-4 КУпАП не встановлено, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Томилко.