Номер провадження: 33/785/56/18
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - Деренько О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Геофізік ПРО», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 20.05.2017 року о 15 год. ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan X-Trail» д/н НОМЕР_1 по вулиці Перемоги (біля будинку №80) в м. Запоріжжі, у стані алкогольного сп'яніння, а від проходження огляду, відповідно до встановленого порядку, на стан алкогольного чи іншого сп'яніння відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з таких підстав:

- обставини справи, наведені у постанові, не відповідають дійсності, адже у протоколі про адміністративне правопорушення сержант поліції Якітенко І.І. висловив свою особисту думку про те, що він, нібито, керував автомобілем явними ознаками наркотичного сп'яніння, а свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 таку обставину не підтверджують. Їх письмові пояснення є «шаблонними» і не містять правдивих пояснень щодо суті справи;

- при розгляді справи, суд першої інстанції не забезпечив всебічність, повноту та об'єктивність судового розгляду, не допитав свідків та не перевірив докази у справі, тому він вважає висновки суду припущеннями, що свідчить про недоведеність його вини у вчиненні правопорушення.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання призначене на 06.10.2017 року, ОСОБА_2, з'явився підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, натомість, в судові засідання призначені на 17.11.2017 року, 20.12.2017 року, 19.01.2018 року, 23.02.2018 року, не з'явився причини неявки не повідомив. Будь-яких клопотань від ОСОБА_2 про відкладання розгляду справи не надійшло.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 по не з'явленню до суду свідчить про зловживання наданими йому процесуальними правами та на затягування розгляду справи.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи. Крім того, в зазначені судові засідання з'являвся його захисник Деренько О.І., рішення по справі було прийнято за відсутності ОСОБА_2

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував: «протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №085461 від 20.05.2017 року, згідно до якого у присутності двох свідків було встановлено те, що ОСОБА_2 20.05.2017 року о 15 годині у м. Запоріжжі на вул. Перемоги, біля будинку №80, керував автомобілем «Nissan X-Trail» д/н НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп'яніння, а від проходження огляду на стан сп'яніння, відповідно до встановленого законом порядку, відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння, або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КУ «ОКНД» ЗОР від 20.05.2017 року відносно ОСОБА_2».

Під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №085461 від 20.05.2017 року, відповідно до змісту якого, 20.05.2017 року о 15 год. ОСОБА_2 у м. Запоріжжі на вул. Перемоги (біля будинку №80), керував автомобілем «Nissan X-Trail» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, сповільненість ходи та мови, а від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законодавством порядку, відмовився у присутності двох свідків (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння, або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КУ «ОКНД» ЗОР від 20.05.2017 року (а.с. 3);

- пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 20.05.2017 року (а.с. 4, 5), з яких випливає, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння;

- пояснення ОСОБА_2, який підтвердив, що керував автомобілем під впливом лікарського препарату, хоча знав, що керувати транспортним засобом у такому стані не рекомендується (а.с. 6).

Окрім того, апеляційним судом було витребувано із Управління патрульної поліції м. Запоріжжя, відеозапис з нагрудних відео реєстраторів поліцейських (лист №12338/41/32/01-2017 від 25.10.2017 року), який проглянутий в судовому засідання та з якого вбачається, що представниками поліції роз'яснені права ОСОБА_2, що спростовує його твердження про порушення його прав при пропонуванні пройти огляд на стан сп'яніння.

Апеляційний суд, вважає голослівними твердження ОСОБА_2 про те, що його хворобливий стан був викликаний тим, що він до спілкування з поліцейськими отримав медичну допомогу в медичному закладі біля якого його зупинили правоохоронці, оскільки відповідно до відповіді КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» №52 від 30.01.2018 року ОСОБА_2 20.05.2017 року за медичною допомогою до лікарні не звертався.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника міліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але неправильно навів у постанові фактичні обставини справи та не зазначив кваліфікацію його дій, тому у цій частині постанова суду підлягає зміні.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено наступні фактичні її обставини: «20.05.2017 року о 15 год. ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan X-Trail» д/н НОМЕР_1 по вулиці Перемоги (біля будинку №80) в м. Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло; неприродна блідість; сповільненість ходи та мови), а від проходження огляду, відповідно до встановленого порядку, на стан алкогольного чи іншого сп'яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

З огляду на наведене, перший абзац мотивувальної частини постанови суду першої інстанції також підлягає зміні.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння...

Таким чином, дії ОСОБА_2 належить правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду справи, його права були поновлені. До того ж, ОСОБА_2 та його захисник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не надали доказів на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Окрім того, доводи про те, що письмові пояснення свідків є шаблонними і не містять правдивих свідчень щодо суті справи, а також про те, що при розгляді справи, суд першої інстанції не забезпечив всебічність, повноту та об'єктивність судового розгляду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки пояснення свідків доводять факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є кваліфікуючою ознакою правопорушення, а під час апеляційного розгляду справи забезпечено всебічність, повноту та об'єктивність судового розгляду.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: змінити постанову.

Отже, за результатами апеляційного розгляду вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду зміні, але підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, - відсутні.

Керуючись ст.ст.7, 266, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - змінити.

Абзац перший мотивувальної частини постанови суду першої інстанції викласти в наступній редакції: «20.05.2017 року о 15 год. ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan X-Trail» д/н НОМЕР_1 по вулиці Перемоги (біля будинку №80) в м. Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло; неприродна блідість; сповільненість ходи та мови), а від проходження огляду, відповідно до встановленого порядку, на стан алкогольного чи іншого сп'яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

Абзац п'ятий мотивувальної частини постанови суду першої інстанції викласти в наступній редакції: «Таким чином, дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца