Справа № 492/294/18
Провадження № 3/492/146/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Варгаракі С.М.,

при секретарі Богдан А.І.,

за участю прокурора Франчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області справу про адміністративне корупційне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Теплиця Арцизького району Одеської області, громадянки України, працюючої головним спеціалістом Арцизького районного військового комісаріату Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 з 09 липня 2014 року перебуває на посаді головного спеціаліста управління ІНФОРМАЦІЯ_2 та займає посаду державного службовця категорії «В», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, згідно п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на яку поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення встановленого законом десятиденного строку, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про отримання доходу від реалізації автомобіля марки «Honda Accord», 2008 року випуску, оціночною вартістю згідно договору купівлі-продажу № 5150/2017/569866 від 04.08.2017 року 120500,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
04 серпня 2017 року ОСОБА_1 продала автомобіль марки «Honda Accord», 2008 року випуску, вартістю 120500,00 грн., що є його доходом, який перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року 1600 гривень (50х1600,00 грн.= 80000,00 грн.) та свідчить про суттєву зміну майнового стану і потребує додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тобто подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до НАЗК.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнала.
Прокурор в судовому засіданні вважав провину ОСОБА_1 доведеною та просив суд притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 74 від 09.07.2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста управління Арцизько-Тарутинського об`єднаного районного військового комісаріату Одеської області. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5150/2017/569866 від 04.08.2017 року ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 продала ОСОБА_3 автомобіль марки «Honda Accord», 2008 року випуску, вартістю 120500,00 грн. Як вбачається з довіреності ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 з питань розпорядження всім своїм майном.
В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, що ОСОБА_1 була ознайомлена з попередженням про обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про засади запобігання корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.
Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Цією ж статтею Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» № 13 від 25.05.1998 року суди при розгляді справ про правопорушення, пов`язані з корупцією повинні також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.
Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.
Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на не подання інформації про суттєві зміни в своєму майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що автомобіль перебував у її доньки та її донька ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності, продала його, тому вона була цілком впевнена, що сума доходу була відображена в повній мірі, жодного наміру приховати її від контролюючого органу ОСОБА_1 не мала, що свідчить про відсутність з її боку умислу на неповідомлення контролюючого органу про суттєві зміни в її майновому стані.
Більш того, пояснення у її доньки ОСОБА_2 не відібрали та вказаних обставин не перевірили, тобто неповно провели перевірку.
Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія та умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. А тому орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел.
Однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що уповноваженими особами Управління захисту економіки в Одеській області не надано суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки встановлено, що договір купівлі-продажу автомобіля був укладений ОСОБА_2 та навіть, незважаючи на укладення 04.08.2017 року договору купівлі-продажу транспортного засобу належного ОСОБА_1 , кошти від продажу зазначеного автомобіля у розмірі 120500,00 грн. отримані її донькою ОСОБА_2 .
Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП), і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Однак, згідно ст. 3 Закону України «Про національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до Закону України «Про засади запобігання державної антикорупційної політики у Україні на 2014-2017 роки» - не передбачено повноваження посадових осіб Національної поліції України щодо проведення будь-яких перевірок з метою запобігання, виявлення та припинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, а тому суд вважає, що всі докази, отримані на підставі вказаної перевірки Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України і додані до вищевказаного протоколу № 98/2018 від 18.01.2018 року є недопустимими, враховуючи, що перевірка була проведена не уповноваженою на те особою, а також, що факт неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в її майновому стані був виявлений працівниками УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, які всупереч вимог ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» не направили вказані матеріали перевірки до НАЗК, які уповноважені законом здійснювати побідні перевірки.
Разом з тим, відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК 10.02.2017 року № 56, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. ст. 48, 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр). Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку НАЗК здійснює через працівників Підрозділу.
Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, НАЗК направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа НАЗК складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням НАЗК направляється до суду.
Тобто, з урахуванням поняття «суб`єкт декларування» зазначеного у ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», даний Порядок визначає субєктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін суб`єктом декларування.
Посадові особи Національної поліції при виявлені корупційного правопорушення, посилаючись на ст. 255 КУпАП, яка дає їм право на це, складають адміністративні протоколи, але будь-які органи (юридичні особи), Національної поліції України, до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб`єктів декларування - не відносяться. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.
Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.
З листа НАЗК № 95-17/173/5/17 від 30.05.2017 року про результати розгляду заяви вбачається, що уповноважені особи Національної поліції мають право складати протоколи за ст. 172-6 КУпАП, однак суд вважає, що НАЗК не уповноважила органи Національної поліції, а лише роз`яснила їм їх право.
Але усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, тільки НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.
Таким чином, суд вважає, що посадові особи правоохоронних органів, здійснюючи перевірку особи, як суб`єкта декларування, та складаючи протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, виходять за межі своїх повноважень, та діють по за межами діючого законодавства.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 172-6, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі № 492/294/18 відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя
Арцизького районного суду С.М. Варгаракі