Справа № 428/3340/18
Провадження №3/428/864/2018
Постанова

іменем України

19 червня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі судді Макаренко І.Г., за участю секретаря судового засідання Плясулі О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого (ІПН, номер та серія паспорта в матеріалах справи відсутні), посвідчення водія серії ДІД 372907, вилучене 24.03.2018 під час складання адміністративного протоколу, який мешкає за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, кв. Центральний, 28/32,

встановив:

24 березня 2018 року, о 00-05 год., ОСОБА_1 в м. Сєвєродонецьк по вул. Менделєєва керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі 210990, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, а саме зіниці очей не реагуючі на світло, сповільнена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини не явки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність, або відкладення розгляду справи до суду не надходило, у звязку чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту відмови ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В якості доказів правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, рапорт працівника поліції ОСОБА_5, та відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції на цифровому носії формату «DVD».

Як видно з письмових пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, останні повідомили, що у їх присутності ОСОБА_1, який керував транспортним засобом легковим автомобілем марки «ВАЗ», моделі 210990, реєстраційний номер НОМЕР_1, співробітниками патрульної поліції було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 у їх присутності відмовився.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував, однак не погодився з тим фактом, що він перебуває у стані наркотичного спяніння. При цьому, наданий відеозапис з нагрудних камер не містить посилання поліцейських саме на ознаки алкогольного спяніння, на підставі яких уповноважена особа дійшла висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного спяніння. Хоча зазначення саме цих ознак особі, щодо якої є підозра у керуванні транспортним засобом у стані спяніння, є головною умовою для подальшого принйття рішення щодо пропонування особі пройти медичний огляд чи посвідчити відмову від його проходження. Оскільки особі не зрозуміло, на підставі яких ознак уповноважена особи прийшла до висновків про стан спяніння, що є порушенням права на захист. Крім того, зазначені у протоколі ознаки наркотичного спяніння як «поведінка, що не відповідає обстановці», не міститься в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Також, згідно зі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобовязаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однак, після зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, ніби, через порушення правил дорожнього руху, уповноважена особа не склала протокол щодо порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 з підстав зупинення, що свідчить про безпідставність зупинення транспортного засобу - легкового автомобіля марки «ВАЗ», моделі 210990, реєстраційний номер НОМЕР_1, та недопустимість доказів, зібраних у подальшому як похідних від незаконоого зупинення транспортного засобу.

Крім того, статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В даному випадку, в порушення вимог ст.266 КУпАП, в матеріалах справи відсутні дані стосовно того, що працівники поліції відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, або вжили будь-які заходи щодо цього.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, через виявлені суттєві порушення порядку складання адміністративного протоколу та фіксування виявлених подій працівниками поліції, встановлені при розгляді даної адміністративної справи обставини, які послугували підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені достатніми доказами, а подія, яка зафіксована протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, має ознаки провокації правопорушення зі сторони особи, яка здійснювала зупинення транспортного засобу та оформлення матеріалів щодо ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення у його відношенні на підставі протоколу серії БР № 244286 від 24.03.2018 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч.1 ст.130, 247, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії БР № 244286 від 24 березня 2018 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, та особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко