Справа № 477/40/18 02.03.2018 02.03.2018 02.03.2018
Номер провадження: 33/784/94/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05.02.2018 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 18 грудня 2017 року, близько 13 години 30 хвилин в с. Зайчевське Вітовського району Миколаївської області біля АЗС «WOG», керував транспортним засобом "Skoda Favorit" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (млява мова, сонливість, бліда шкіра обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області відносно нього скасувати, провадження по справі закрити.

_____________________________________________________________________________

Провадження № 33/784/94/18 Головуючий у 1-й інстанції: Семенова Л.М.

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, з порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що суд формально та однобічно дійшов висновків, щодо визнання його вини та призначення йому стягнення, не врахувавши обставини скоєного правопорушення, даних про особу, її матеріального стану, а також обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність.

Зазначає, що суд не приєднав до матеріалів справи наданих ним доказів того, що він знаходився на інтенсивному лікуванні, підтверджуючих що в день складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 18 грудня 2017 року, отримав медичну допомогу у лікаря.

Крім того, вказує, що огляд на стан сп'яніння повинен проводитися в присутності двох свідків, а був присутній лише один.

До того ж наполягає, що не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, оскільки йому не було цього запропоновано, а від медичного огляду не ухилявся, лише зазначив, що не може залишити автомобіль на трасі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку своєї апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18.12.2017 року серії БР №384208 ОСОБА_1 18 грудня 2017 року, о 14 годині 05 хвилин в с. Зайчевське Вітовського району Миколаївської області біля АЗС «WOG», керував транспортним засобом "Skoda Favorit" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (млява мова, сонливість, бліда шкіра обличчя). Від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. (а.с.1).

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_1 власноруч написав у протоколі, що не скоїть повторно вказаного правопорушення, зазначивши в поясненнях, що відмовляється від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп'яніння. До того ж зі скоєнням правопорушення погодився, написавши вищезазначене власноруч та «без принуждения».

Тому апеляційний суд ставиться критично до стверджень ОСОБА_1, відносно того, що він не ухилявся від медичного огляду, а інспектором поліції невірно було розцінено його відповідь, як відмову від проходження зазначеного огляду.

Окрім протоколу, факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп'яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Так, в поясненнях ОСОБА_3 вказано, що 18.12.2017 року він став свідком того, як водій автомобілю Skoda Favorit державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, що в цей день він вживав лікарський засіб «Налбуфін» шляхом внутримишечної ін'єкції, після цього сів за кермо вищевказаного автомобіля та керував ним. З протоколом погодився, свою вину визнав, йому було відомо, що дані лікарські засоби сильнодіючі та після їх вживання керування автомобілем заборонено (а.с. 3).

В поясненнях свідка ОСОБА_4 підтверджені ті ж самі обставини, що і в поясненнях свідка ОСОБА_3 (а.с. 4).

В апеляційній скарзі і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не навів вагомих підстав, з яких він ставить під сумнів письмові пояснення цих свідків, які містяться в матеріалах справи.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вбачається, що він підтверджує обставини стосовно зупинки його транспортного засобу патрульними поліцейськими. Але стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, лише зазначив, що не може залишити автомобіль на трасі, так як в нього там знаходиться дуже коштовне професійне обладнання, а поліцейським невірно була розцінена його відповідь як відмова від проходження медичного огляду, а огляд на місці зупинки йому запропоновано не було.

Згідно пункту 12 розділу II « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Враховуючи сукупність доказів, а саме протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, апеляційний суд ставиться критично до твердження водія ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп'яніння.

Тому доводи ОСОБА_1, що необхідні процесуальні дії не були здійснені і оформлені старшим сержантом поліції, а судом неповно та однобічно досліджені матеріали є неспроможними. До того ж ОСОБА_1 знав про заборону керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, та настання відповідальності за вчинені дії після вживання сильнодіючих лікарських засобів.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Це означає, що вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням безпеки дорожнього руху та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

По даній справі дії водія ОСОБА_1, які полягали в відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху та містять в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05.02.2018 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області М.П. Міняйло