Справа №: 671/1564/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрцюючого, за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

До суду надійшов протокол серії АП1 №429447 від 04.08.2017 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 04 серпня 2017 року о 00 год. 25 хв. в с. Іванівка Волочиського району Хмельницької області по вул. Ветеранів, 16, керував мотоблоком Зубр, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з рота, тремтіння рук), від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного приладу Драгер на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне .

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, який в даній справі був порушеним.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 245 цього ж Кодексу, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Розглядаючи дану справу, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Встановлено, що з підстав неналежного оформлення протоколу даний адміністративний матеріал Волочиським районним судом двічі було повернуто органу поліції для усунення недоліків, в тому числі і для долучення зазначеного у протоколі доказу - диску з відеозаписом правопорушення. Однак, зазначені в постановах суду недоліки належним чином не були виправлені.

Зідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

В порушення зазначених вимог Інструкції, в протоколі, складеному щодо ОСОБА_2, запис про те, що він відмовився від підпису, дачі пояснення та отримання копії протоколу, не засвідчений підписами свідків.

Дослідивши письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд встановив, що дані пояснення суперечать змісту протоколу щодо часу вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення. А саме, в протоколі інспектор поліції встановив, що правопорушення вчинено о 00 год. 25 хв. 04 серпня 2018 року, а в письмових поясненнях свідків вказано, що час вчинення правопорушення 00 год. 10 хв.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, оскільки встановлено, що такий складений з порушенням чинного законодавства, в тому числі і не в повній мірі відповідає вимогам до бланку протоколу, що є додатком №1 до Інструкції, а також містить дописування, які зроблені після повернення протоколу для доопрацювання.

Працівниками поліції не надано суду інших доказів, які б достовірно підтверджували зазначені в протоколі обставини, а саме, таким доказом міг би бути і відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

При розгляді даного адміністративного матеріалу суд також приймає до уваги норми п. 1 розділу IX Інструкції, що визначають особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, а саме: водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_2 та транспортного засобу, яким він керував, працівниками поліції не було вжито жодного з передбачених ст.ст. 265-1, 265-2, 266 КУпАП, розділами IX, XI Інструкції, заходів припинення адміністративного правопорушення (затримання транспортного засобу, відсторонення від керування транспортним засобом).

За таких обставин, дослідивши та оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи норми викладеного вище чинного законодавства, оскільки до матеріалів адміністративного правопорушення не додано та в судовому засіданні не здобуто достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, суд прийшов до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 247 ч. 1 п. 1 , 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: