Справа № 266/210/18
Провадження№ 3/266/161/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Федотова В.М., при секретарі Шишхановій К.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Головного управління Держпраці в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКПО НОМЕР_1 громадянина України, працюючого: головним лікарем Приватної установи «Санаторій Металург», мешкає: м. Маріуполь, вул. Шевченко , б. 347, кв.16.

за ст. 41 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

21.09.2017 року, в ході інспекційного відвідування додержання законодавства про працю Приватною установою «Санаторій Металург», головним управлінням Держпраці у Донецькій області, встановлено , що Приватна установа «Санаторій Металург» діє на підставі статуних документів. Учасником приватної установи «Санаторій Металург» є ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс», який є правонаступником усіх прав та обовязків «Санаторію Металург» . Поточне керівництво санаторієм здійснюється головним лікарем, який призначається та звільняється за рішенням Учасника. Головний лікарем «Санаторію Металург» є ОСОБА_1. Таким чином згідно з покладеними на нього обовязками та наданими йому повноваженнями, ОСОБА_1 здійснює безпосереднє керівництво санаторієм, є посадовою особою, яка виступає одніє із сторін трудового договору і повинен забезпечити реалізацію трудових прав громадян, додержання вимог законодавства про працю.

Однак, головним лікарем ОСОБА_1 допущено порушення вимог чинного законодавства про прцю України, а саме:

1.В порушення ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці»,Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо строків виплати заробітної плати» № 2559-УІ від 23.09.10 року, головним лікарем Приватної установи «Санаторій Металург» не забезпечена виплата працівникам заробітної плати два рази на місяць, заробітна «дата виплачується несвоєчасно з порушенням строків її виплати. Так, згідно наданих первинних документів (відомості нарахування заробітної плати, податкові ордера) встановлена заборгованість із заробітної плати: станом на 21.09.2017 року у Приватної установи «Санаторій Металург» існує заборгованість із виплати заробітної плати у сумі - 117 192,50 грн., в тому числі вересень 2014 року - 10000,0 грн., жовтень 2014 року - 11000, грн., листопад 2014 року - 10700,0 грн., грудень 2014 року -27455,28 грн.; січень 2015 року - 11600, грн., лютий 2015 року - 12000,0 грн., березень 2015 року - 8500,0 грн., травень 2015 року - 3950,9 грн., червень 2015 року - 40! грн., липень 2015 року - 9831,62 грн., серпень 2015 року - 4035, 55 грн., жовтень 2015 року 4083,60 грн.

Кількість працівників, яким не виплачена зарплата, дорівнює 1 особі,- ОСОБА_1 (головний лікар) - 117 192,50 грн.

Так, згідно відомості на виплату грошових коштів по Санаторію за вересень 2014 року головному лікарю ОСОБА_1Ю нараховано 16735,16 грн., до сплати - 13203,30 грн., фактично було виплачена зарплату за вересень частково, а саме 30.12.2014 року - 803 грн. 30 коп., згідно відомості зарахувань на картрахунки працівників № 44 від 30.12.2014 року організації Приватна установа «Санаторій Металург» та 21.09.2015 року - 2400 грн. заробітна плата за вересень 2014 року.

2. В порушення ст. 1,2 Закону України від 19 жовтня 2000 року N 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року. №159.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, підприємством не проводилась.

У звязку із виплатою заборгованості із заробітної плати Санаторієм не проведено розрахунок компенсації за затримку виплати заробітної плати.

3. В порушенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення своєчасної виплати заробітної плати» від 21.10.04 року № 2103, ч. 5 ст.97 КЗпП України, ч. 3 ст. 15, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників погашення заборгованості із виплати заробітної плати провадяться не в першочерговому порядку.

Відповідно до Звітів про використання коштів Санаторієм за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на рахунки Санаторія надійшло 556,9 тис.грн., з яких, відповідно до данних звіту про рух грошових коштів (за прямим методом), за 2015 рік витрати на оплату:

-товарів (робіт, послуг) склали - 340,3 тис. грн., або 61,1 % від загальної суми надходжень;

- праці - 146,3 тис.грн., або 26,3% від загальної суми надходжень;

- відрахувань на соціальні заходи - 50,1 тис. грн., або 9% від загальної суми надходжень

-зобовязань з податків і зборів - 22,6 тис. грн., або 4,1% від загальної суми надходжень

За період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на рахунки Санаторія надійшло 1815,8 тис.грн., з яких, відповідно до даних звіту про рух грошових коштів (за прямим методом), за 2016 рік витрати на оплату:

- товарів (робіт, послуг) склали - 1081,9 тис. грн., або 59,6% від загальної суми надходжень;

- праці - 318, тис.грн. або 17,5% від загальної суми надходжень;

- відрахувань на соціальні заходи - 180,8 тис. грн. або 10% від загальної суми надходжень;

- зобовязань з податків і зборів - 131,5 тис. грн. або 7,2% від загальної суми надходжень

Водночас встановлено, що на всі рахунки Санаторія накладено арешт на підставі Постанови Приморського відділу ДВС Маріупольського МУЮ від 25.08.15 № 48581779/6. Арешт з коштів боржника знято, згідно Постанови Приморського відділу ДВС Маріупольського МУЮ від 19.06.17 №48581779/6.

Вищевикладені порушення носили систематичний та довготривалий характер і не усунуто на дату закінчення інспекційного відвідування (21.09.2017 року).

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнні правопорушення не визнав, пояснивши що заборгованість по заробітній платі виникла в зв'язку з припиненням санаторія господарської діяльності в березні 2014 року. З початком антитерористичної операції та окупації Криму, санаторій припинив господарську діяльність и прийняв у себе військових прикордонників з Феодосії з їх сімями та дітьми. Міським головою було обіцяно,що загальнообовязкові види платежів будуть виплачені(за проживання військовослужбовців): податки, заробітна плата працівників. За вказаний період у протоколі - санаторій доходу не отримав. Власник виплачував заборгованість перед працівниками санаторію. Сума заборгованості по заробітній платі , відображена в акті перевірці, була по одному працівнику, головному лікарю у розмірі 117 192,50 гривень. На даний час сумма заборгованості по всім платежам і зобовязанням сплачена і станом на 27 листопада 2017 року заборгованість по заробітній платі відсутня.

Представник держпраці в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи вбачається в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, а його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №05-20-3332/0002 від 10.01.2018 року, актом перевірки № 05-20-3332/0037 від 21.09.2017 року.

Однак суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП України можливо звільнити особу від адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КУпАП України, в звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення за наступних підстав.

Відповідно наданим санаторієм «Металург» видатковим касовим ордерам від 22.11.2017 року та 24.11.2017 року заборгованість по заробітній платі головного лікаря у розмірі 117 192,50 гривень виплачена. До того ж виниклі обставини по заборгованості заробітній плати виникли не з вини ОСОБА_1, як керівника і посадової особи закладу.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або допускала настання цих наслідків.

Виходячи з наведеного суд вважає,що в діях ОСОБА_1 є складова субєктивної сторони адміністративного правопорушення, але існують обставини , які помякшують вину, а саме умови та територія проведення АТО. Тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст.41 ч.1 КУпАП на підставі ст..22 КУпАП

Керуючись ст. ст. 22, 280, 283, 284 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення, або опротестована прокурором у той же строк.

Суддя: Федотова В. М.