Справа № 751/236/18 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б.
Провадження № 33/795/107/2018
Категорія - ст. 483 ч.1 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.,

представника Чернігівської митниці - Євдокименка А.В.,

захисника - адвоката Завгороднього М.М.,

представника власника транспортного засобу - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу начальника Чернігівської митниці ДФС Шавлак О.В. на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2018 року провадження щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 483 МК України.

Автомобіль марки «Audi A4», реєстраційний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 2005 року випуску, синього кольору і ключі від автомобіля - повернути власнику ОСОБА_8.

В апеляційній скарзі Чернігівської митниці ДФС вказується на незаконність вказаної постанови суду, оскільки в діях ОСОБА_5 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, у зв'язку з чим апелянт просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Автор скарги зазначає, що відповідно до положень Митного Кодексу, а саме ч.60, ст.4, ч.6 ст. 265 МК України у громадянина ОСОБА_5 як у особи, що перетинає державний кордон України на транспортному засобі, передбачений обов'язок подання довіреності при переміщенні транспортного засобу особистого користування, власником якого він не є. При цьому для проведення процедури декларування автомобіля в митний режим тимчасового ввезення особисто ОСОБА_5 був поданий договір на право користування даним транспортним засобом від 11.09.2017 року, зареєстрований в нотаріальному реєстрі за № 2976 нотаріусом Маріямпольського 2-го нотаріального бюро Нійоле Урманавічіене, без подання якого він не міг отримати дозвіл Чернігівської митниці ДФС на ввезення автомобіля на митну територію України. Згідно відповіді нотаріуса вказаний договір від 11.09.2017 року на право користування автомобілем ОСОБА_5 не видавався. Не переконавшись у дійсності цього договору та не будучи присутнім при його укладенні, ОСОБА_5 надав цей договір митним органам при ввезенні автомобіля на митну територію України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, що відповідно до ст. 458 МК України визначає порушення митних правил, що можуть бути як у вигляді умисних дій, так і з необережності. Вказані дії ОСОБА_5 підтверджуються рядом доказів, а саме: протоколом про порушення митних правил, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими доказами.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_5 не з'явився, в справі є його заява про розгляд справи у його відсутність у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання. Сторони, в тому числі сторона захисту не заперечували проти розгляду справи по суті без особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_5, оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та в судовому засіданні забезпечений захисником.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Чернігівської митниці ДФС Євдокименко А.В. пояснив, що так як транспортний засіб, який знаходився у тимчасовому користуванні ОСОБА_5, перебуває на реєстраційному обліку в органах Литовської Республіки та власником даного транспортного засобу є інша особа, тому відповідно до ст. 265 МК України, на особу, яка не є власником транспортного засобу покладається обов'язок подання довіреності про переміщення транспортного засобу через митний кордон України.

Заслухавши доводи представника Чернігівської митниці ДФС, захисника, представника власника транспортного засобу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 КУпАП, є безпідставним, таким, що не ґрунтується на вимогах ст. 486 МК України та ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, а тому постанова суду не може вважатися законною та підлягає скасуванню з винесенням нової постанови.

Апеляційним судом було встановлено:

19.09.2017 о 16 годині 02 хвилини в зоні митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку «в'їзд в Україну» по смузі «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки AUDI A4, реєстраційний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, рік випуску - 2005, в якості підстави для переміщення якого водій ОСОБА_5 надав для митного контролю документ - договір на право користування транспортним засобом від 11.09.2017 року, зареєстрований в нотаріальному реєстрі № 2976 нотаріусом Маріямпольського 2-го нотаріального бюро Nijole Urmanavisiene, який містить ознаки підроблення: форма договору відрізняється від загальноприйнятого - переклад виконано на зворотньому боці договору, не вказана адреса знаходження нотаріуса, поля друкованого тексту не відповідають нормам, підпис нотаріуса виконано з використанням літер кирилиці.

Дане доручення за результатами перевірки виявилось підробленим, а саме: 20.09.2017 року від нотаріуса Маріямпольського 2-го нотаріального бюро Nijole Urmanavisiene за №39 надійшла відповідь, в якій зазначено, що договір на право користування транспортним засобом від 11.09.2017 року зареєстрований в нотаріальному реєстрі за №2976 вказаним нотаріусом не завірявся.

Таким чином, громадянин Білорусії ОСОБА_5 надав до митного оформлення договір на право користування транспортним засобом від 11.09.2017 року зареєстрований в нотаріальному реєстрі за №2976 нотаріусом Маріямпольського 2-го нотаріального бюро Nijole Urmanavisiene, який має ознаки підробки.

Своїми діями громадянин ОСОБА_5 порушив вимоги ч.1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд дійшов до даних висновків, виходячи з наступного.

Відповідно п.60 ст.4 МК України, транспортними засобами особистого користування є, зокрема, наземні транспортні засоби, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Згідно із п.57 ст.4 МК України, до товарів відносяться будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

З огляду на вищевказані норми закону, транспортний засіб легковий автомобіль марки AUDI A4, реєстраційний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, рік випуску - 2005, який перебуває у тимчасовому користуванні громадянина ОСОБА_5, є товаром.

Відповідно до ст. 4 МК України, митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів. Під митним формальностями розуміється сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Таким чином, щоб здійснити переміщення товару через митний кордон України, необхідно провести його декларування, а також здійснити митне оформлення зазначеного товару у відповідному митному режимі, оскільки під пропуском товару через митний кордон України розуміється надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч.6 ст. 265 МК України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідне доручення при переміщенні товару через митний кордон (що включає в себе і декларування) має обов'язково подаватися громадянами, які не є власником даного товару.

Хоча захисник ОСОБА_9 запевняв суд, що ОСОБА_5 не мав умислу на порушення митного законодавства України і в протоколі не зазначено який саме в діях ОСОБА_5 був умисел, оскільки відповідальність за ст. 483 МК України наступає лише за наявності умисної форми вини, проте, вина громадянина ОСОБА_5 підтверджується наступними матеріалами адміністративної справи:

- протоколом про порушення митних правил №0758/10200/17 від 20 вересня 2017 року (а.с.1-2);

- митною декларацією від 19.09.2017 року (а.с.6);

- дорученням №2976 від 11.09.2017 р. на ім'я ОСОБА_5 (а.с.10, 11);

- відповіддю на запит нотаріуса Маріямпольського 2-го нотаріального бюро Урманавичене (а.с.12, 50);

- висновком експерта №180 від 24.10.2017 року про ринкову вартість автомобіля (а.с. 15-16).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких занесені неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Враховуючи, що дане доручення нотаріусом не завірялося, як це слідує з відповіді нотаріуса Маріямпольського 2-го нотаріального бюро Урманавичене, воно є підробленим.

Не заслуговують на увагу посилання захисника Завгороднього М.М., який є представником ОСОБА_5 про відсутність у його клієнта прямого умислу порушити митне законодавство України, оскільки, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 20 вересня 2017 року саме він надав митному органу підроблене доручення.

Відповідно до ст. 265 МК України, на особу, яка не є власником транспортного засобу покладається обов'язок подання довіреності про переміщення транспортного засобу через митний кордон України, саме декларант, в даному випадку ОСОБА_5 несе повну відповідальність за достовірність даних, що подаються митниці.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а отже накладення на нього стягнення у виді штраф, відповідно до оцінки транспортного засобу, в розмірі 255 243 грн. 15 коп., з конфіскацією транспортного засобу.

Апеляційний суд відхиляє твердження сторони захисту про закінчення строків притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності у зв'язку з наявністю постанови про закриття кримінального провадження (а.с.30). У відповідності до ч. 2 ст. 467 строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 становить 6 місяців. Апеляційний суд не приймає до уваги наявність постанови про закриття кримінального провадження, оскільки воно стосується не дій ОСОБА_5 щодо порушення митних правил, а дій невідомої особи, яка підробила документ - договір на керування транспортним засобом, який був пред'явлений ОСОБА_5 митним органам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 293, 294, КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу начальника Чернігівської митниці ДФС Шавлак О.В. - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2018 року про закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати та постановити нову постанову.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 243 грн. 15 коп., з конфіскацією автомобіля марки «Audi A4», реєстраційний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, випуску 2005р.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на зберігання цього автомобіля в сумі 575,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 352(триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Постанова вступає в законну силу негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко