Провадження № 3/200/4347/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Томаш В.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу адміністративної практики в Дніпропетровській області УПП Департаменту патрульної поліції, у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання (перебування): вул. Квітнева, 12 в м. Дніпрі, працюючої завідувачем аптекою АСНБ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 216959 від 11.10.2018 року вбачається, що 11.10.2018 року о 09:10 годині водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Дніпрі на перехресті просп. ОСОБА_2 та вул. Шинної під час проїзду регульованого перехрестя не надала дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який завершував рух через перехрестя, в наслідок чого автомобілям завдано механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушила вимоги п. 16.5 ПДР за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинені вказаного правопорушення не визнала, оскільки вона почала початок руху саме на зелене світло та надала до суду письмові клопотання про залучення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у якості свідків, також надала письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у даному клопотанні ОСОБА_1 заперечувала свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та просила задовольнити клопотання.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання зявився, пояснив, що він проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофора і отримав удар у правий бік свого автомобіля, при перетині перехрестя з правого боку був автомобіль «ЛАЧЕТТІ», який призупинився, а він поїхав далі, після чого сталося зіткнення з автомобілем ОСОБА_1, надав запис зі свого відеореєстратора.

Свідок ОСОБА_5 зявився в судове засідання, був попереджений про відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, погодився надати показання та пояснив, що він був у районі місця ДТП, переходив вулицю і побачив, що автомобіль білого кольору, пізніше дізнався, що це автомобіль СУБАРУ водій якого швидко проїхав перехрестя і було зіткнення з автомобілем ОПЕЛЬ, також вказав, що коли він підійшов до перехрестя на світлофорі увімкнувся зелений сигнал світлофору для переходу проїзної частини для пішоходів, але він пропустив автомобіль СУБАРУ, оскільки він швидко їхав, почувши, що сталося ДТП, підійшов до автомобілів, автомобілі були пошкоджені.

Дослідивши адміністративний матеріал, ознайомившись зі змістом клопотання про закриття провадження у справі, вислухавши пояснення потерпілого та свідка, переглянувши відеозапис з відеореєстратора потерпілого, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 16.5 ПДР України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_11 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обовязку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «ОСОБА_6 проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналіз зібраних у справі та перевірених судом доказів, а також пояснення потерпілого не спростовують та не підтверджують того, що ОСОБА_1 порушила Правила дорожнього руху України та це стало причиною дорожньо транспортної пригоди при вказаних у протоколі обставинах, з відеозапису наданого потерпілим не вбачається, що саме ОСОБА_1 є винуватцем ДТП, а тому суд дійшов висновку про відсутність у справі переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 216959 від 11.10.2018 року у графі «свідки чи потерпілі» зазначено, що останні «відсутні», також до протоколу на додано письмові пояснення свідків, які були очевидцями ДТП, що є порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 почала рухатись саме на зелене світло світлофору, в той час як водій ОСОБА_3 знаходився на перехресті вже на червоному кольору світлофора, в звязку з чим і сталася дорожньо транспортна пригода.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у звязку із недоведеністю належними доказами її винуватості, а тому клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_6

м.Дніпропетровська