Єдиний унікальний номер №440/1928/17
Провадження №3/440/31/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли з Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 082921 від 07.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 07 листопада 2017 року о 23 год. 20 хв. по вул. І. Франка, 45 в смт. Красне Буського району Львівської області, керував автомобілем марки «Форд Оріон», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Драгер 6810» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП категорично заперечив, зазначивши, що з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не згоден, вважає його незаконним та необґрунтованим. Пояснив, що у вищевказаний вечір він разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 повертались на зазначеному автомобілі під керуванням ОСОБА_1 з міста Буська додому в смт. Красне, де поблизу магазину «Рукавичка» він зупинився, оскільки ОСОБА_2 повинен був зустріти знайому дівчину. Після того, як вони зупинились, до них на службовому автомобілі підїхали працівники поліції, котрі, підійшовши взяли у нього документи на право керування автомобілем. Згодом, поліцейські повідомили ОСОБА_1 про складення відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП через те, що вони нібито почули від нього запах алкоголю. Згодом, склавши відповідний протокол, останні поїхали з місця події. При цьому, ОСОБА_1 зазначив те, що алкогольних напоїв не вживав, а від проходження медичного огляду на стан спяніння не відмовлявся на місці зупинки чи в медичному закладі, чого йому не пропонували. Більше того, він спілкувався з працівниками поліції без присутності будь-яких осіб, що були б залученими як поняті чи свідки даної події. Також йому не було розяснено жодних прав та обовязків.

Аналогічні показання в судовому засіданні надав ОСОБА_2, будучи допитаний судом в якості свідка. Крім того, додатково пояснив, що працівником поліції був зупинений автомобіль, а якісь особи підсіли в службовий поліцейський автомобіль, де писали якісь документи, однак з ОСОБА_1 ці особи не спілкувались.

У відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 суду показав, що він знаходячись на патрулюванні разом із працівниками поліції Буського ВП ОСОБА_4П і ОСОБА_5, рухаючись на службовому автомобілі «Мітцубіші Аутлендер» з смт. Красне в напрямку до м. Буська, помітили автомобіль «Форд Оріон», яким керував ОСОБА_1, у якого не горіла права передня фара, у звязку із чим було прийнято рішення про його зупинку. Зупинивши вказаний автомобіль, при спілкуванні з його водієм, було виявлено явні ознаки алкогольного спяніння у ОСОБА_1, а тому останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння. При цьому, працівниками поліції було зупинено двох понятих, у присутності яких ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники поліції Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали суду показання, що є аналогічними тим показанням, котрі надав свідок ОСОБА_3

Натомість, із оглянутого в судовому засіданні відеозапису події, представленого працівниками поліції Буського ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно було запропоновано продути алкотестер, про що останній відповіді не надав. Проте, пропозиції пройти відповідний огляд на стан спяніння в медичному закладі з даного відеозапису не чути. Як і чітко видно те, що жодних свідків, особи яких були би встановлені поліцейським та які були б присутніми під час вказаної пропозиції поліцейського на відео не має. Разом із тим, відеозапис даної події проведений у відсутності свідків події.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 щодо заперечення вказаних у протоколах обставин узгоджуються із тими обставинами, які містяться на вищевказаному відеозаписі події.

Окрім цього, з метою встановлення обєктивної істини у даній справі судом неодноразово викликались свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Однак, такі жодного разу в судове засідання не зявились, судові повістки про їх виклик повернулись за закінченням терміну їх зберігання. Крім того, на телефонні виклики вказаних свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, отримана інформація, що такий номер телефону не обслуговується.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Разом з тим, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року, визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов"язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, проаналізувавши вищеописані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною. Оскільки, зібрані по справі докази, зокрема, показання працівників поліції, протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення понятих, спростовуються безпосередньо дослідженим судом відеозаписом події, показаннями свідка ОСОБА_2 та фактичною відмовою понятих зявитись до суду та підтвердити написані ними письмові пояснення. Дані докази та поведінка понятих узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1, що його відмови від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та в медичному закладі у присутності двох свідків не було.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП оформлено неналежним чином, а саме підписи свідків вчинення адміністративного правопорушення, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан спяніння відсутні, що не дає можливості суду вважати його допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1, підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністюу його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутності складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос