33/775/385/2018(м)
221/3827/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 25 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови про адміністративне правопорушення 11 червня 2018 року о 18:30 годині ОСОБА_2 керував власним мопедом - «Honda DJ RR1», без номерного знаку, по вул. Грушева біля будинку №37 в смт. Ольгинка Волноваського району Донецької області з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незвязна мова), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідків, за що на нього складено протокол за порушення п.2.5 ПДР України.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 25 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилався на те, що 11.06.2018 року близько 12:00 години дійсно вжив 0,5 л алкогольного пива. Ввечері біля 18 години забрав свій мопед з ремонту та поїхав додому. По дорозі був безпідставно зупинений працівниками поліції, які наполягали, що від нього є запах алкоголю, висловлювалися на його адресу ненормативною лексикою та погрожували застосуванням фізичної сили. Продувати алкотест йому не пропонували, наполягали на тому, щоб він зізнався в керуванні транспортного засобу в стані алкогольного спяніння та відмові від проходження огляду.

Після цього, ввімкнули камеру на телефоні, зняли його зізнання та дали підписати протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, протокол складався за відсутністю двох свідків. Був лише один свідок ОСОБА_4, який проходив біля місця зупинки та в грубій формі був запрошений для засвідчення відмови від проходження огляду на стан спяніння. Про другого свідка ОСОБА_2 стало відомо лише в суді, оскільки копію протоколу про адміністративне правопорушення йому не було вручено.

Також зазначає, що того від керування скутером його не відстороняли, хоча це вказано в протоколі.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений незаконно, без участі одного з двох свідків.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню.

В розясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З постанови районного суду від 25.07.2018 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 013545, письмові пояснення свідків, а також пояснення ОСОБА_2, в яких він визнав себе винним.

Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 вину у скоєні правопорушення визнав повністю та зазначав, що він керував мопедом, був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на стан спяніння відмовився.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив свої свідчення в суді першої інстанції, але уточнив, що від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі він дійсно відмовився, оскільки на нього чинився тиск з боку працівників поліції. Свідок при цьому був лише один.

В протоколі про адміністративне правопорушення БД №013545 зазначено два свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що дійсно, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ніякого свідка ОСОБА_5 не було, що є грубим порушенням діючого законодавства.

Пояснення свідка ОСОБА_4 повністю узгоджується з відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу та з якого вбачається, що при засвідченні відмови від проходження огляду на стан спяніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення був присутній лише один свідок.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та розяснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності зокрема може бути притягнута особа, яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що відмова ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, проведено у відсутності двох свідків та протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським у відсутність двох свідків, тому він вважається недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог статі 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи не має.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин, постанову районного суду слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 25 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Свіягіна І.М.