Справа № 460/4653/18
Провадження №3/460/2752/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в особі судді Бак М.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які поступили з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар, Німеччина, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, старшого інструктора відділення підготовки загальновійськових підрозділів відділу підготовки підрозділів навчального центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів до адміністративної відповідальності не притягувався, не судимий,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом старшим офіцером-інструктором відділення підготовки загальновійськових підрозділів відділу підготовки підрозділів навчального центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , 29.08.2018 року близько 12:00 год., знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_3 , виконуючи згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" обов`язки військової служби, перебував в нетверезому стані.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, - виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані.

ОСОБА_1 при розгляді справи визнав свою винуватість у вчиненні правопорушення та пояснив, що 28.08.2018 року він вживав алкогольні напої. 29.08.2018 року біля обіду був виявлений в гуртожитку на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в суді надав пояснення про те, що ОСОБА_1 є його підлеглим. В серпні 2018 року близько 10-11 год. він виявив ОСОБА_1 в гуртожитку на території військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 було направлено для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у Військову службу правопорядку.

Свідок ОСОБА_3 на розгляд справи не з`явився. 09.11.2018 року від нього до суду поступила заява про розгляд справи в його відсутності (а.с. 13). Справу розглянуто у відсутності свідка.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_2 , стверджується наступними документами:

1) протоколом МЦМБ № 52 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, складеним 24.09.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 (а.с. 1);

2) протоколом № 953 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння від 29.08.2018 року, проведеного відносно ОСОБА_1 29.08.2018 року о 13:00 год. медпрацівником ОСОБА_5 , згідно якого ОСОБА_1 за зовнішніми ознаками перебуває в стані після вживання алкогольних напоїв, в тому числі наявний запах алкоголю з рота, частково порушені мовна здатність та рухова сфера (а.с. 2).

Пояснення свідка ОСОБА_3 (а.с. 5) не є офіційним документом, оскільки відсутня дата складення пояснення.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за ознакою вчинення порушення в умовах особливого періоду є невірною та його дії слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 172-20 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Мобілізація оголошувалася Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2014 року", Указом Президента України № 454/2014 від 06.05.2014 року "Про часткову мобілізацію", Указом Президента України № 607/2014 від 21.07.2014 року "Про часткову мобілізацію", Указом Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року "Про часткову мобілізацію". Остання із оголошених мобілізацій проводилася до 17.08.2015 року.

У ч. 5 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" закріплено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

З огляду на те, що особливий період - це період, який охоплює час мобілізації, станом на час вчинення правопорушення мобілізація не проводилася, воєнний стан не вводився, тому особливий період не діяв.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність та провадження в справі про адміністративне правопорушення, не встановлено, підстав для звільнення від адміністративної відповідальності немає. Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, відсутні.

Із врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його позитивної характеристики за місцем служби (а.с. 6), ступеня вини, майнового стану, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-20 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (з наступними змінами)у зв`язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1445 грн. (одна тисяча чотириста сорок п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Бак М.Д.