Номер справи 623/3114/17
Номер провадження 3/623/10/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною першою статті 130 КУпАП.

Правопорушник з вимогами статті 268 КУпАП ознайомлений.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №027923 від 07 грудня 2017 року громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох понятих, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що він не керував автомобілем, продувати алкотестер працівники поліції йому не пропонували, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення понятих не було, 07 грудня 2017 року він дійсно вживав алкоголь, але не керував автомобілем ВАЗ 2105, а весь час сидів на передньому сидінні з боку водія, автомобіль стояв поруч зі стоянкою, керував автомобілем інший водій ОСОБА_2

Дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, інспекторів СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, судом встановлено наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2017 року серії БР №027923 07 грудня 2017 року о 17 годині 30 хвилин по вулиці Соборній, 52, в місті Ізюмі, ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, від медичного обстеження на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що 07 грудня 2017 року вона з чоловіком ОСОБА_1 приїхали в місто Ізюм, за кермом був ОСОБА_2, а ОСОБА_1 сидів на передньому сидінні з боку водія, алкогольні напої вживали в автомобілі. Підїхала патрульна машина, до якої посадили чоловіка та склали протокол про адміністративне правопорушення, після цього машину забрали на штраф-майданчик.

Допитаний в судовому засіданні інспектор СРПП ОСОБА_3 повідомив, що 07 грудня 2017 року виїхав по виклику на вулицю Соборну, 52, зупинений автомобіль, водій якого керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснював, що був в стані алкогольного спяніння, їхали додому, від проходження медичного огляду на предмет вживання алкоголю відмовляється в присутності двох понятих, власноручно написав пояснення, після чого автомобіль ВАЗ 2105 був доставлений на штраф-майданчик.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП ОСОБА_4 повідомив, що 07 грудня 2017 року він йшов в напрямку Ізюмського ВП, побачив автомобіль, який зупинився поперек дороги. Підійшов до автомобіля і побачив водія (в подальшому дізнався що його прізвище ОСОБА_7) який був в стані алкогольного спяніння, витягнув ключі із замку запалювання та попросив документи. Викликав патрульну службу для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передав документи інспектору СРПП ОСОБА_3 та запрошував понятих. В його присутності ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, 07 грудня 2017 року його запросили в якості понятого і ОСОБА_1 в його присутності пояснював інспектору, що керував транспортним засобом в нетверезому стані та від проходження медичного огляду на предмет вживання алкоголю відмовляється.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що 07 грудня 2017 року ОСОБА_1 попросив відвезти його з дружиною в місто Ізюм, оскільки сам він вже був в нетверезому стані. Приїхали на вулицю Соборну, зупинились в такому положенні на бордюрі, тому що заглох автомобіль. ОСОБА_1 весь час сидів на передньому сидінні з боку водія. Потім ОСОБА_2 пішов до аптеки, коли повернувся близько 18 години, автомобіля вже не було.

ОСОБА_7 був викликаний в судове засідання, але не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням №796, заяв та клопотань до суду не надавав, при цьому суд, зважаючи на стислі строки розгляду справи, вважав за необхідне розглянути справу за відсутністю понятого, оскільки в матеріалах справи є його пояснення, а відкладення розгляду справи унеможливить притягнення особи до адміністративної відповідальності за спливом строків.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №027923 від 07 грудня 2017 року (а.с. 2), письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1, написаними власноручно в протоколі та на окремому аркуші (а.с. 3), поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, який пояснив, що 07.12.2017р. він був запрошений в якості понятого під час складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції, в його присутності ОСОБА_1 підтвердив що він знаходився у нетверезому стані, керував автотранспортним засобом та відмовляється від проходження огляду (а.с. 5, 6).

Аналізуючи досліджені докази, співставляючи пояснення правопорушника, свідків та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії правопорушника ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд вважає що пояснення понятих, інспектора, свідка ОСОБА_4 є логічними, чіткими та послідовними, підтверджують факт того, що правопорушник здійснював керування транспортним засобом та відмовився від проходження відповідного медичного огляду на стан сп`яніння.

Показання ОСОБА_6 та ОСОБА_2 судом не приймаються до уваги, оскільки ці особи є жінкою та другом правопорушника відповідно та є заінтересованими особами, сприяючи в уникненні від відповідальності ОСОБА_1 Крім того, суд критично сприймає показання ОСОБА_2, який, за його та правопорушника словами, привіз до міста Ізюму своїх друзів, потім пішов до аптеки, а коли прийшов, то вже не було ані автомобілю, ані будь - яких учасників, оскільки з показів всіх учасників оформлення результатів, виклик поліції та відбуксирування автомобілю тривало значний час.

Це не співпадає з поясненнями ОСОБА_1, який власноруч вказав на те, що саме він керував автотранспортним засобом та відмовився від проходження огляду в присутності двох понятих.

При цьому інспектор Галян Г.М., який складав протокол, у судовому засіданні підтвердив що йому жоден з учасників події не повідомив про присутність водія ОСОБА_2, а, крім того, свідок ОСОБА_4 повідомив, що він був безпосереднім очевидцем події, як автомобіль ВАЗ 2105 виїхав з стоянки та наїхав на бордюрний камінь метрах в 10-15.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за такі правопорушення:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів;

- відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов'язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Стан сп'яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

При таких обставинах суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, оскільки він, як водій, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стаття 53 ЗУ «Про дорожній рух» визначає відповідальність за порушення законодавства про дорожній рух згідно чинного законодавства.

Стаття 27 КУпАП - штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 30 КУпАП України визначає, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв'язку з інвалідністю, за винятком випадків ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання - судом не встановлено.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП,судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1, який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, і тому суд вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Керуючись статтями 27, 30, 33, 36, 40-1, частиною першою статті 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, та притягнути до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 гривні 40 копійок.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.П. Одарюк