Справа №: 148/704/18
П О С Т А Н О В А

11 травня 2018 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

13.04.2018 о 21 год. 50 хв. в м. Тульчин вул. М. Леонтовича водій ОСОБА_1 керував мопедом Хонда б/н в стані алкогольного спяніння. Від освідування на стан алдкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину визнав.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.2), встановлено, що своїми діями порушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП України керування транспортним засобом особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст.. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, згідно з санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП, якою передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, враховуючи те, що у правопорушника ОСОБА_1 відсутне посвідчення водія, тому застосувати до останнього санкцію ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік не можливо.

Таким чином, в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, тому з врахуванням вимог ст. 33 цього ж Кодексу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, характер вини, майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність призначення стягнення у виді сплати штрафу в дохід держави. Даний вид адміністративного стягнення згідно ст.. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення нових правопорушень правопорушником.

Відповідно до ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки з 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 352,40 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 33, 130, 245, 283, 287, 289 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та обрати стосовно нього покарання у виді сплати штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352,40 (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок) грн. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код за ; Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; Код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; Код класифікації доходів бюджету:22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: