Справа № 360/170/18 Головуючий у І інстанції Стасенко Г. В.
Провадження № 33/780/280/18 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 147 15.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді Свінціцької О.П., з участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 року, якою,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Києва, громадянина України, працюючого на посаді ветеринарного фельдшера в Державній ветеринарній клініці Святошинського району м.Києва, який проживає в АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 17 січня 2018 року, приблизно о 16-й годині 11 хвилин, на автодорозі Т-10-11 "Гостомель-Бородянка-Мирча" в Бородянському районі Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Opel Omega'', реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нечітка мова, почервоніння обличчя, хитка хода, від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням приладу "Драгер" та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суддя місцевого суду не взяв до уваги його пояснення та не зважив на те, що він не пив, так як багато років зовсім не вживає спиртні напої. А 17.01.2018 року був у збудженому стані через сварку з ОСОБА_2 та поспішав до Києва.

Вказує і те, що він є інвалідом і за своїм станом здоров'я йому тяжко перебувати на ногах, тому і хода в нього хитка.

Також вказує, що коли він приїхав до Києва, то відразу звернувся до найближчої клініки та пройшов освідування. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Фірма Медіком», де він пройшов обстеження 17.01.2018 року о 18.30 вказано, що при обстеженні у нього не було виявлено вмісту алкоголю чи наркотичних засобів. Крім цього були свідки, яких він особисто викликав по телефону і які можуть підтвердити факт того, що він не був в стані сп'яніння та пропонував поїхати на освідування до клініки, якій міг би довіряти.

Вказує і те, що він відмовився дути в запропонований працівником поліції прилад, так як не довіряє таким приладам і пропонував поїхати в лікарню. При цьому ніяких понятих чи свідків не було, а коли працівники поліції зупинили двох водіїв, які проїздили по дорозі після того, як вони склали протокол та він відмовився підписувати його, та попросили їх підписати даний протокол. При цьому свідки, які ніби-то були свідками до них не підходили, самої події на бачили, про що йде мова не знали, а тільки підписали протокол на вимогу працівників поліції.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що 17.01.2018р. його дійсно зупинили працівники поліції та запропонували продути в «Драгер», однак він відмовився, оскільки не довіряв показам даного приладу тому, що на вулиці було холодно і даний прилад міг показати не вірні дані, також працівники поліції пропонували йому проїхати до медичного закладу, але він також відмовився, тому що там жахливі умови. Також пояснив, що він був у збудженому стані через сварку з ОСОБА_2, однак спиртні напої в той день не вживав, що стверджується відповідним висновком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її цивільним чоловіком, в той день вони посварились і вона на нього розсердилась, а тому вона зателефонувала до поліції та повідомила неправдиву інформацію щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, однак на справді він не вживав спиртні напої та керував автомобілем у тверезому стані. Також пояснила, що на місці зупинки працівниками поліції автомобіля ОСОБА_1 вона не була присутня та їй невідомі обставини складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.01.2018р., водій ОСОБА_1 О.М. відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в законному порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею передбачена, у тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вказали, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та від проходження такого огляду в медичному закладі.

Крім того, як вбачається з CD диску з відеозаписом обставин складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, під час зупинки працівниками поліції автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, останній в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та від огляду в закладі охорони здоров'я.

Вказані обставини не заперечувались також і самим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 щодо того, що ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої та керував автомобілем у тверезому стані, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування автомобілем у стані сп»яніння, а за відмову від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп»яніння і вказані обставини не заперечуються самим ОСОБА_1

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом та розміром адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується. Крім того, вид та розмір накладеного адміністративного стягнення ОСОБА_1 не оскаржується.

Враховуючи викладене, постанова Бородянського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 рокущодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв'язку з чим постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 рокущодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька