Справа №718/3029/18
Провадження №3/718/1020/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2018 року м.Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, за ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.2 ст. 123, ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшли чотири адміністративних матеріали про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за 4 ст. 122, ст. 122-2, ч.2 ст. 123, ч.1 ст. 130 КУпАП, з наданням №718/3029/18, №718/3030/18, №718/3031/18, №718/3032/18.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №014555 ОСОБА_1, 24.10.2018 року о 09:20 год. керуючи автомобілем марки «Hyundai», н.з. SPI 01237, в м. Кіцмань по вул. Незалежності на вимогу поліцейського про зупинку не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №014552 ОСОБА_1, 24.10.2018 року о 09:25 год. керуючи автомобілем марки «Hyundai», н.з. SPI 01237, здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, чим змусив інших учасників руху змінити напрямок руху та швидкість, що призвело до різкого гальмування, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №014538 ОСОБА_1, 24.10.2018 року о 09:30 год., керував автомобілем марки «Hyundai», н.з. SPI 01237, в м. Кіцмань по вул. Незалежності, в стані алкогольного спяніння, а саме під дією Морфіна, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №014540 ОСОБА_1, 24.10.2018 року о 10:10 год., керуючи автомобілем марки «Hyundai», н.з. SPI 01237, проїхав на залізничний переїзд, коли рух через переїзд було заборонено - на заборонний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 123 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявна в матеріалах справи розписка про отримання ним повісток. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі -Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід'ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги : вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 р., номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства,16 грудня 1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані особі достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними. (Каралевічус проти Литви (Karaleviиius v. Lithuania), 6 червня 2002 р., номер заяви 53254/99).

Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, заяв чи клопотань до суду не подав, суддя приходить до висновку, що йому були надані достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, а тому справу слід розглянути на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як визначено ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 20.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, рух через переїзд забороняється, якщо: а)черговий по переїзду подає сигнал заборони руху стоїть до водія грудьми або спиною з піднятим над головою жезлом (червоним ліхтарем чи прапорцем) або з витягнутими в сторони руками; б)шлагбаум опущений або почав опускатися; в)увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума; г)за переїздом утворився затор, який змусить водія зупинитися на переїзді; ґ)до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Статтею 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Частина 4 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (з відповідними змінами та доповненнями), згідно якого водій водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність заст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: за ч.4 ст. 122 КУпАП протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №014552, за ст. 122-2 КУпАП - протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №014555, за ч.2 ст. 123 КУпАП - протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №014540, ч.1 ст. 130 КУпАП - протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №014538 від 24.10.2018 року., висновком Кіцманської ЦРЛ щодо результатів проходження медичного огляду на стан спяніння №68, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.2 ст. 123, ч.1 ст. 130 КУпАП доведене повністю.

Відповідно до ст.. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч.4 ст. 122, ст. 122-2, ч.2 ст. 123, ч.1 ст. 130 КУпАП у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 30, 40-1,130 ч. 1, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень в дохід держави.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень в дохід держави.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-2 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення в розмірі девяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто пятдесят три) гривні в дохід держави.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, в межах санкції, встановленої за дані правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 352,40 гривень судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1, що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: Масюк Л.О.