Провадження № 3/263/3028/2018
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2018 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Шевченко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої ФОП «Сагірова», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КпАП України,
ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №404352, 24.09.2018 року о 17-05 год. гр. ОСОБА_1 у м. Маріуполі на перехресті вул. Казанцевої та пр. Миру, керуючи транспортним засобом Kia Magentis GE 2.0.5 MT2, не впевнилась у безпеці свого руху, при зміні напрямку руху та скоїла зіткнення з транспортним засобом Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобіль Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження та завдані матеріальні збитки. Тим самим ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, та здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №404183, 24.09.2018 року о 17-05 год. гр. ОСОБА_1 у м. Маріуполі на перехресті вул. Казанцевої та пр. Миру, керуючи транспортним засобом, не впевнилась у безпеці свого руху, при зміні напрямку руху та скоїла зіткнення з транспортним засобом, який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобіль Kia Rio, державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження, після чого ОСОБА_1 самовільно залишила місце ДТП. Тим самим ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.10а Правил дорожнього руху України, та здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як випливає із змісту ст. 279 КУпАП предметом розгляду справи про адміністративні правопорушення є дані, викладені у протоколі.
Так, ОСОБА_1 інкримінується, що при зміні напрямку руху остання не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в той, як з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що коли автомобіль потерпілого ОСОБА_2 підїхав до перехрестя вул. Казанцевої та пр. Миру в м. Маріуполі горів червоний сигнал світлофора, а автомобіль ОСОБА_1 стояв у лівому ряду проїзної частини без включення будь-якого покажчика повороту, та при включенні зеленого сигналу світлофора автомобіль ОСОБА_1 почав рух прямо по вул.. Казанцева, не здійснюючи при цьому ніякої зміни руху.
Таким чином, вбачається, що обставини справи, викладені в протоколі не відповідають дійсним обставинам, тож ОСОБА_1 інкримінується діяння, які вона не здійснювала.
До протоколу також було додано схему місця події від 24.09.2018 року, на якій зображено місцевість за адресою: м. Маріуполь, вул. Троїцька, 67, в той час як місцем події є перехрестя вул. Казанцевої та пр. Миру в м. Маріуполі.
Крім того, слід зауважити, що в матеріалах справи маються письмові пояснення ОСОБА_3, якими зауважено, що під час відтворення обставин з автомобілем Kia Magentis 26.09.2018 року, він не згоден з заявником про ДТП, оскільки дані про маневрування не відповідають пошкодженням на автомобілі заявника.
ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, які також маються в матеріалах справи, зауважила на тому, що вм'ятина на крилі її автомобіля не відповідає подряпині на автомобілі ОСОБА_2 на 2 см., при цьому її автомобіль завдав вказаних пошкоджень ще до настання ДТП, а саме 29.08.2017 року.
Інших належних та переконливих доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої завдано пошкодження автомобілю ОСОБА_2, та вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КпАП України всупереч ст.256 КУпАП до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не надано, зокрема не зазначені свідки, очевидці події.
При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
В рекомендації № R (91)1 ОСОБА_4 Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Враховуючи викладене, зокрема наявні відомості відеозапису, дані, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення та схемі місця події, які є суперечливими, твердження ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень, які належними та допустимими доказами не спростовано, таким чином у суду відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складені адміністративні протоколи, ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КпАП України.
Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КпАП України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 122-4, 251, 256 , 278 КпАП України,
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КпАП України закрити, у звязку з відсутністю у його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КпАП України.
Постанова може бути оскаржена впродовж десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя Шевченко О.А.