Справа №461/7559/18
Провадження №3/461/3404/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 не сплачує аліменти стягувачу Львівській загальноосвітній школі-інтернат №2 на утримання дитини ОСОБА_2, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 05.09.2018 року становить у розмірі 8749,35 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася за адресою, вказаною в протоколі, про причини своєї неявки суду не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася. Таким чином, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа може бути розглянута у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з виконавчим листом № 2/463/607/15, виданого 22.07.2015 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівської загальноосвітньої школи-інтернат №2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи з 13.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Заява про примусове виконання виконавчого документу подана 03.08.2015 року.

Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 року, яким встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, набрав чинності 06.02.2018 року, суд вважає, що з урахуванням ст.8 КУпАП, в даному випадку розмір заборгованості, який становить обовязкову ознаку обєктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, необхідно рахувати саме з вказаної дати.

Так, згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів за період з лютого по серпень 2018 року включно ОСОБА_1 повинна була здійснювати наступні платежі: лютий 200 грн.; березень 200 грн.; квітень 200 грн.; травень 200 грн.; червень 200 грн.; липень 200 грн.; серпень 200 грн. Всього 1200,00 грн.

Тобто, сукупний розмір відповідних платежів за шість місяців, починаючи з лютого 2018 року, становить 1200,00 грн.

Станом на 05.09.2018 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 8749,35 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментах перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання та дня набрання чинності вищевказаного Закону.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення №48316470 від 04.10.2018, постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2015 року, виконавчим листом №2/463/607/15 від 22.07.2015 року, розрахунками заборгованості.

При цьому, суд враховує, що субєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП характеризується виною у формі умислу або необережності.

У даному випадку, ОСОБА_1 є особою працездатного віку, не являється інвалідом, а тому має можливість вжити заходів для свого працевлаштування, однак не робить цього, внаслідок чого не сплачує аліменти на утримання своєї дитини.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, вчинення даного правопорушення вперше, суд вважає за можливе застосувати до неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт мінімальної тривалості, передбаченої санкцією інкримінованої йому частини статті.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.183-1, 280, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт тривалістю 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України 352,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.