ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/128/18
Єдиний унікальний № 334/5321/18 Головуючий в 1-й інстанції -Гнатюк О.М.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та захисника Кисельова Г.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кисельова О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 23 липня 2018 року о 22:35 год. в м. Запоріжжя у Олександрівському районі по вул. Академіка Амосова біля будинку 107, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant, державні номерні знаки НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі захисник Кисельов А.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 вважає оскаржувану постанову поспішно ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд формально підійшов до розгляду справи, внаслідок чого постанова є незаконною та необґрунтованою. Зауважує, що справу розглянуто судом в порушення ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 надав до канцелярії заяву про відкладення справи і таке ж саме клопотання було подано також захисником Кисельовим О.М. через невідкладні справи. Також захисник подавав клопотання щодо виклику свідків та працівників поліції, оскільки вважає, що було порушено процедуру проведення огляду на стан сп'яніння. Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні особу, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника Кисельова О.М., які просили апеляційну скаргу задовольнити; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 054300 від 23 липня 2018 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився у зв'язку із відмовою, який складено в присутності двох свідків (а.с4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с 6,7); рапортом поліцейського роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Кардука О.Г. (а.с.8).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи захисника Кисельова О.М., про формальний підхід до розгляду справи у відношенні ОСОБА_2, повністю спростовуються матеріалами справи, є непереконливими та нічим не підтверджуються.

Так, по перше, факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин підтверджений письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с 6,7).

Також зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 працівники поліції зупинили у зв'язку з несправністю ближнього світла фар. При цьому у самого ОСОБА_2 були видимі ознаки перебування у стані алкогольного сп'яніння у зв'язку з чим йому в присутності двох свідків було запропоновано спочатку пройти тест за допомогою алкотетстера, на що він відмовився, а потім пропозиція пройти обстеження в медичному закладі, однак, ОСОБА_2 також від проходження такого обстеження відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Необґрунтованими є доводи захисника Кисельова О.М. про те, що районний суд порушив вимоги ст. 268 КупАП, оскільки розгляд справи за відсутністю ОСОБА_2., не свідчить про порушення його права на захист, так як останній належним чином повідомлявся про дату слухання справи в суді, зроблено це було двічі (адреса ОСОБА_2 вказана правильно) але останній не з'являвся за отриманням повісток (повістки повернути до суду з поміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання»), з цього вбачається, що суд прийняв всі міри та заходи для того, щоб належним чином повідомити про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, з оглянутого відео, яке долучено до матеріалів справи вбачається, що він був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, бо він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків, зважаючи на це, він мав реальну нагоду хоча б поцікавитись після цього в Ленінському районному суді м. Запоріжжя або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, про стан та перебіг справи щодо нього, щоб зберегти своє право на своєчасне оскарження постанови суду.

Враховуючи вищевказане, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апелянт ОСОБА_2 зловживав правом на повідомлення про дату, час і місце апеляційного перегляду, його поведінка свідчить про його намагання уникнути відповідальності за скоєне. Останній мав об'єктивну можливість як особисто приймати участь при розгляді справи, так і оскаржити постанову у передбачений законом строк, однак не скористався своїми правами.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення ні є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Кисельова О.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 334/5321/18