Справа № 188/1723/18
Провадження № 3/188/662/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в смт. Петропавлівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутого за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП,

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 22.11.2018 року о 13 годині 42 хвилин ОСОБА_1, знаходячись за адресою: вул. Заводська, 9/3, смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, вчинив сварку зі своєю сестрою ОСОБА_2, в ході якої виражався на її адресу брутальною лайкою, хапав за одяг, погрожував фізичною розправою, чим вчинив своїми діями домашнє насильство.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статтею 173-2 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним

правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про протидію та запобігання насильству в сімї» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3); психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи (п.14); фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17).

Відповідно до п. 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, що затверджена Наказом МВС від 06.11.2015 № 1376 до протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Під час розгляду цієї справи було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є членами однієї сімї, що підтверджується адресами місця їх реєстрації та фактичного проживання, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення ГР № 239878, поясненнями самої потерпілої.

ОСОБА_1 пояснив, що він напідпитку прийшов в гості до своїх батьків, окремо від яких він проживає, приніс їм води. В гостях у батьків вже була його сестра ОСОБА_2, і вона разом з матірю вживала спиртні напої. На його зауваження стосовно пияцтва з матірю сестра вчинила з ним сварку, в ході якої вони ображали одне одного нецензурною лайкою, він хапав її за волосся. Після чого остання викликала поліцію. З сестрою вони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Аналізуючи викладені вище пояснення ОСОБА_1 з огляду на вказані положення чинного законодавства, суд вважає, що його фактичні дії не можуть вважатись образою, погрозою, переслідуванням або залякуванням, крім того, вчинені проти особи, яка не є членом його сімї, тому не утворюють складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

На думку суду, дії ОСОБА_1 можливо кваліфікувати як дрібне хуліганство, але чинне законодавство не передбачає перекваліфікацію судом дій особи, притягнутої до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 280, 284, 294 КУпАП суддя,

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Суддя ОСОБА_3