Справа № 159/4228/17 Провадження № 33/773/94/18 Суддя в 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2018 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Клімука В.С., розглянувши апеляційну скаргу першого на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 водія у ФОП ОСОБА_4, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що 13 жовтня 2017 року о 18 год 40 хв на 502 км + 300 м а/д М 07 «Київ - Ковель - Ягодин» він керував автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. ОСОБА_2 не заперечує, що вживав спиртні напої, а саме 100 г горілки. Однак, вказує, що 13 жовтня 2017 року він перебував у рейсі зі своїм напарником ОСОБА_5, який і був за кермом, але вийшов у магазин. У зв'язку із тим, що попереду його транспортного засобу виникла пожежа у вантажному автомобілі, відповідно до ст. 17 КУпАП він змушений був діяти у стані крайньої необхідності, тому сів за кермо, щоб здати назад на 3-5 метрів. Посилається на те, що пояснив вищенаведене і працівникам поліції, однак останні не реагували та склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Стверджує, що його захисник був відсутній у судовому засіданні з поважних причин, тому при розгляді справи у суді першої інстанції порушено його право на захист. З огляду на вищевикладене просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, котра підтримала апеляцію у повному обсязі та просила її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 150552 від 13.10.2017 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що продовжував залишатися у магазині, оскільки ОСОБА_2 не повідомляв його про парковку автомобіля, у зв'язку із відведенням автомобіля від місця небезпеки, та не казав йому повертатися до транспортного засобу в якості водія.

Крім того, свідки - працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що вони розташовувалися у службовому автомобілі на дорозі поряд з транспортним засобом, де знаходився ОСОБА_2 Останній раптово почав рухатися заднім ходом, проїхавши біля півметра у їх сторону, після чого ОСОБА_7 став рухами і знаками допомагати фурі припаркуватися на узбіччі. Під час розмови працівника поліції з водієм було виявлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп'яніння, про що свідчив запах алкоголю із рота.

Це стверджується і висновком № 455 від 13 жовтня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2

Останній в апеляційному суді також не заперечував про вживання спиртних напоїв.

Таким чином, будь-які заперечення апелянта щодо достатності доказів на підтвердження його винуватості до уваги апеляційним судом не приймаються.

Твердження скаржника про його дії на підставі ст. 17 КУпАП у стані крайньої необхідності, які виключають адміністративну відповідальність, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які ствердили, що в момент керування транспортним засобом ОСОБА_2 пожежа іншого автомобіля була ліквідована і небезпеки не становила.

Доводи ОСОБА_2 про порушення його права на захист при розгляді справи місцевим судом безпідставні.

Угода із захисником Клімуком В.С. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, уклала 09 листопада 2017 року. Розгляд справи за клопотанням захисника неодноразово відкладався у зв'язку з відрядженням ОСОБА_2 та витребуванням доказів.

Така позиція сторони захисту зводилася до затягування розгляду справи з метою закінчення строків накладення стягнення за вчинення правопорушення. Доказів на підтвердження хвороби захисника подано не було.

Відсутність у судовому засіданні захисника ОСОБА_2 - адвоката Клімука В.С. не позбавляло права першого скористатися правовою допомогою іншого захисника для представництва його прав та інтересів у суді.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, правильними.

Нових доказів ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції надано не було.

На думку апеляційному суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 січня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук