Справа № 504/865/18
Провадження № 3/504/447/18
П О С Т А Н О В А

27.03.2018смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, офіційно не працює,

фактично проживає та зареєстрований за адресою:

Одеська область, Лиманський район,

с.Каїри, вул. Виноградна, буд.2,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08.03.2018 о 18.30 год. інспектор СРПП № 3 Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 склав адміністративний протокол БД №367115 відносно гр. ОСОБА_1, в якому буквально зазначено наступне: «08.03.2018 року 17.45 год. у Лиманському районі Одеської області, в с. Каїри, вул. Вишнева, 1, був зупинений автомобіль ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, водій якого з явними ознаками спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна річ, нестійка хода) пройти тест на алкоголь через прибор «Драгер» чи проїхати на медичний огляд, відмовився в присутності двох понятих, чим допустив порушення п.2.5 ПДР України».

З фабули даного протоколу неможливо зясувати хто саме вважається водієм автомобіля ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1, тобто у протоколі прямо не зазначено, що «був зупинений автомобіль ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1О.».

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, доведенням у даній справі про адміністративне правопорушення є, серед іншого, і факт керування особою транспортним засобом, про що обовязково має бути вказано у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому в контексті проголошених ст.ст.3,8 Конституції України, принципів гуманізму та верховенства права за наявності будь-яких сумнівів щодо тлумачення та застосування норм права, ці сумніви мають вирішуватися на користь людини.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Відповідно до положення ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

На переконання судді «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Суддя зауважує, що згідно з приписами ст.251, ст.254 та ст.257 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.212-3 КУпАП, є не тільки доказом, але й документом на підставі якого починається провадження у справі про адміністративне правопорушення і, у подальшому суд (суддя) розглядає це саме провадження, тобто, протокол є підставою для притягнення особи до відповідальності.

Отже, доказ того, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103, держзнак 060-00 ОТ, який був зупинений для перевірки на стан алкогольного чи іншого спяніння, і відмовився від проходження освідування, має бути відображений у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказана обставина є істотною під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 Кп АП України.

Таким чином, протокол протокол БД №367115 від 08.03.2018 року відносно гр. ОСОБА_1 підлягає направленню до Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області для дооформлення.

Керуючись ст.ст. 254, 256, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України повернути до Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області для дооформлення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя В.К. Барвенко