Справа №461/1080/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Городецька Л.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №044324 ОСОБА_1 11.02.2018 року о 04 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп (550 км.+759 м.) керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає ситуації. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_2 порушено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 заперечив факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Надав пояснення про те, що при складанні висновку (а.с. 3) та акту медичного огляду, було допущено порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а відтак, є недійсним.Просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення і доводи адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, з огляду на такі, встановлені судом обставини.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, особа несе відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частинами 2, 3 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Згідно п.п.6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Інструкцією передбачено форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до неї.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд та форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан спяніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В), а з урахуванням п.15 розділ 3Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 ще й акт за підписом лікаря закладу охорони здоровя.

Судом встановлено, що висновок щодо результатів медичного огляду № 31 складений о 11 год. 02 хв. 18 року відносно ОСОБА_2 (а.с.3) складений із порушенням вимог Інструкції, зокрема: в порушення п. 9 розділу ІІ Інструкції не забезпечено працівниками поліції огляд на стан спяніння протягом 2 годин, а наявний висновок складений 11 год. 02 хв.; в порушення п. 3 розділу ІІІ Інструкції не зазначено інформацію, щодо проходження лікарем, який проводить обстеження, тематичного удосконалення за відповідною программою; в порушення п. 5 розділу ІІІ Інструкції лікарем вказано дані про особу, що оглядалась, як ОСОБА_1, а у висновку вказано ОСОБА_2; в порушення п. 15 розділу ІІІ Інструкції не проведено фактично самого огляду, що підтверджується відсутністю у висновку покликань на такі ознаки, та не досліджено лабораторним способом зразки крові/сечі/слини, інформація про що також відсутня у висновку; в порушення п. 16 розділу ІІІ Інструкції наявний висновок не відповідає вимогам вказаному підзаконному акту, оскільки не вказано дату і точну годину огляду незалежно від того чи особа відмовлялась; в порушення п. 18 розділу ІІІ Інструкції, усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма»;в порушення п. 20 розділу ІІІ Інструкції, у висновку відсутня інформація, щодо ознайомлення та вручення примірників висновку працівнику поліції та оглянутій особі.

Крім того, вказаний висновок складений на підставі направлення на огляд поліцейським ОСОБА_4, а протокол про адміністративне правопорушення складено інспектором Вітер А.Й.

Вище наведене, дає суду підстави вважати, що висновок щодо результатів медичного огляду №31 від 11.02.2018 року є недійсним.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як передбачено п.2.8. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.12.2011 р. №3539/5 протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватись свідками та потерпілими у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у випадку їх наявності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №044324 від 11.02.2018 р. вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, проте така відмова не засвідчена підписами свідків, що були залучені працівниками патрульної поліції при оформленні вказаних матеріалів.

Згідно із п.п. 4.2, 5.4 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №77 від 26 лютого 2009 року з подальшими змінами, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, наявність пояснень свідків є обов'язковою у кількості двох.

Відповідно до долучених письмових пояснень свідків ОСОБА_5 від 11.02.2018 року та ОСОБА_6 відібраного 11.02.2018 року о 05 год. 20 хв., такі були залучені інспектором патрульної поліції не для фіксації відмови від проходження огляду, а для засвідчення висновку лікаря, та безпідставно вказано що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на місці, при цьому не були присутні на місці, що суперечить наведеним вище нормам.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КС України відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім.;я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не вправі у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи .

З врахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з істотними порушеннями вимог законодавства та не може бути належним та допустимим доказом у справі, в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вище вказане, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити в зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 252, 283 та 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпПА закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Городецька