Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/104/18 Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко Т.В.
Єдиний унікальний №330/2361/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст.188-40, 212-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року, якою

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.ст.188-40, 212-3 ч.2 КУпАП закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_2 звернулася до Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області із двома запитами від 05.07.2017 р. (вх. ради №109 та №108 від 06.07.2017 р.), в яких просила надати копії документів щодо робочого часу сільського голови ради ОСОБА_3 за липень-грудень та січень-червень 2016 р. (табелі обліку робочого часу). Листом ради від 10.07.2017 р. №345 за підписом сільського голови ради ОСОБА_3 заявниці було відмовлено в наданні запитуваної інформації у зв'язку з тим, що остання належить до інформації для службового користування.

З урахуванням вищевказаного до ради було надіслано запит Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 від 29.08.2017 р. № 11/15-М295674.17/08-56, у якому містилися вимоги щодо поновлення порушеного права заявниці, надання Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини пояснень, персональних даних ОСОБА_3, а також явки сільського голови ради з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідь і вказаний запит було надано листом ради від 11.09.2017 р. №472/100 за підписом сільського голови ради ОСОБА_3 З аналізу вказаного листа вбачається що вимоги Представника Уповноваженого виконані не були. Так, ОСОБА_3 не прибула 12.09.2017 р. до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для реалізації прав, передбачених статтями 254, 268 КУпАП. Також не було надано інформації або документів, що підтверджують обґрунтованість причин її неприбуття.

Крім цього, не було забезпечено надання персональних даних ОСОБА_3Ю та її обґрунтованих письмових пояснень щодо вказаного правопорушення. Також не було виконано вимоги щодо поновлення порушеного права заявниці шляхом надання інформації у відповідь на її два запити.

За результатами розгляду справи суд закрив провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.188-40, 212-3 ч.2 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

З аналізу цієї статті вбачається, що публічна інформація повинна володіти наступними ознаками: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Публічною інформацією в контексті статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є готовий продукт, який отриманий або створений лише в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами на будь яких носіях інформації.

На думку суду апеляційної інстанції запитувана ОСОБА_2 інформація щодо робочого часу голови Радивонівської сільської ради Якимівського району ОСОБА_3, а також вимога надати копію табелю обліку робочого часу за період перебування ОСОБА_3 на посаді голови сільської ради за липень-грудень та січень-червень 2016 року не є таким готовим продуктом, створеним при виконанні ОСОБА_3 своїх повноважень, не має ознак публічної інформації, не була отримана чи створена в процесі виконання нею повноважень, визначених законодавством.

Запитувані відомості є предметом, що виник у звязку зі здійсненням трудових відносин між ОСОБА_3 та її посадовою особою і має внутрішньовідомчий характер, потребує систематизації і підготовки окремих документів, зокрема, щодо табелю обліку робочого часу, що в свою чергу, унеможливлює надання інформації на запит на підставі та в межах Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_3 порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26.09.2017 року, до Радивонівської сільської ради було надіслано запит Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 від 29.08.2017 року № 11/15-М295674.17/08-56 з вимогою зокрема, щодо поновлення порушеного права ОСОБА_2, надання Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини пояснень, надання завіреної належним чином копії запиту заявника, копії відповіді ради, пояснень та персональних даних сільського голови Радивонівської сільської ради: дату та місце народження, місце проживання та номер телефону, дату призначення на посаду, серію та номер паспорту громадянина України, ким та коли виданий, реєстраційний номер картки платника податків, довідка кадрової служби, чи витяг з особової справи, а також належним чином завірену копію документа, що підтверджує повноваження.

У відповідь листом від 11.09.2017 року вих. № 472/100 за підписом сільського голови Радивонівської сільської ради ОСОБА_3 було надано копію запиту заявника, копію відповіді ради від 10.07.2017 року вих. № 345, завірені витяги з журналів вхідної та вихідної кореспонденції, а також повідомлено повне прізвище, імя та по батькові ОСОБА_3, наданий номер службового телефону, вказана дата призначення на посаду. У вказаній відповіді зазначено, що запитувані персональні дані сільського голови Радивонівської сільської ради, ОСОБА_3: дата та місце народження, місце проживання, вид, серія, номер, орган та дата видачі паспорта громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків, є конфіденційною інформацією.

У зв'язку з ненаданням у відповіді персональних даних особи, відповідальної за розгляд запиту, у зв'язку з віднесенням зазначеної інформації до конфіденційної, не забезпеченням ОСОБА_3 прибуття особи, відповідальної за розгляд запиту, до Секретаріату, не надання інформації або документів, що підтверджують об'єктивність причин неприбуття вказаної особи та відсутність інформації про надання або відмову в наданні особою, відповідальною за розгляд запиту заявника пояснень, щодо ОСОБА_3 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 КУпАП, а саме невиконання законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» - розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону № 293 9-VI).

Вказані положення узгоджуються з положеннями частини другої статті 32 Конституції України, відповідно до якої не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Умови, за яких можливо поширити конфіденційну інформацію, також передбачені частиною першою статті 29 Закону України "Про інформацію", відповідно до якої інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Вбачається, що з урахуванням положень частини другої статті 7 Закону № 2939-VI та частини другої статті 32 Конституції України суспільними інтересами (інтерес громадськості), у яких конфіденційна інформація може бути поширена, є лише інтереси національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Вимога частини першої статті 29 Закону України "Про інформацію" щодо встановлення переваги потенційної шкоди від поширення конфіденційної інформації над правом громадськості знати її відображає принцип пропорційності обмеження права, який є аспектом принципу верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України і через призму якого досліджується правомірність будь-якого обмеження права, в тому числі права на отримання інформації.

У звязку з викладеним та на переконання апеляційного суду, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що неявка особи для складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення не є невиконанням законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.188-40, 212-3 ч.2 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року є законною та обґрунтованою, а відтак і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Якимівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар