Єдиний унікальний номер 219/1294/18 Номер провадження 33/775/117/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1,

за участю:

секретаря Долі В.В.,

захисника ОСОБА_2,

правопорушника ОСОБА_3,

перекладача ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2018 року, якою:

ОСОБА_3 Формана огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_5, який не працю, одружений, має н/л дитину, на території України постійно проживає з 2007 року, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2043 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 170 (сто сімдесят) гривень з конфіскацією товару, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 04 лютого 2018 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3, в порушення вимог Переліку та обсягу товарів дозволених для переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію розмежування, затверджених наказом Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб № 39 від 24.03.2017 року, п. 9 «Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», затвердженого постановою КМУ від 01.03.2017 року № 99, рухаючись з м. Бахмута до м. Горлівки Донецької області на автомобілі Опель Виваро д/н AН1360IT, перевозив:

1.куртка чоловіча зимова «Columbia» в кількості 5 штук, вартістю 800 грн., за одиницю, загальною вартістю -4000 гривень;

2.куртка чоловіча зимова «Columbia» в кількості 5 штук, вартістю 621 грн., за одиницю, загальною вартістю 3105 гривень;

3.куртка чоловіча демісезонна «Columbia» в кількості 4 штуки, вартістю 550 грн, за одиницю, загальною вартістю 2200 гривень;

4.куртки жіноча зимова в кількості 3 штуки, вартістю 700 грн., за одиницю, загальною вартістю 2100 гривень;

5. куртка жіноча демісезонна в кількості 12 штук, вартістю 550 грн., за одиницю, загальною вартістю 6600 гривень,

а всього - 29 одиниць товару на загальну суму 18005 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, справу щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2043 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що товар вказаний в протоколі, окрім нього належить ще двом особам, стосовно яких протокол не складено. Матеріали справи не містять належних документів щодо вартості майна, яке перевозив ОСОБА_3, крім пояснень, які він написав під тиском працівника ДФС. Вказує на процесуальні порушення, а саме, що ОСОБА_3 не вручено другий екземпляр протоколу. Крім того, протокол складено українською мовою, яку не розуміє ОСОБА_3, а право на захист і участь захисника під час складання протоколу йому не розяснено.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, рішення суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення №0041 від 04.02.2018 р., ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Доводи захисника про порушення процесуальних норм при складанні протоколу є безпідставними з огляду на таке.

Протокол відповідає вимогам чинного законодавства, складений в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, містить відомості, що другий примірник отримано ОСОБА_3, про що свідчий його підпис (а.с.2), та пояснення у статусі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Твердження захисника щодо порушення прав ОСОБА_3, оскільки він не розуміє української мови, не заслуговують на увагу. Пояснення до протоколу надані ОСОБА_3 російською мовою, від допомоги перекладача він відмовився, права передбачені ст.ст. 59, 63 Конституції України були розяснені, про що свідчить його підпис (а.с.5).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності будь-яких доказів на підтвердження вартості товарів, вказаній в протоколі і постанові не є слушними, так як вказана вартість взята з мережі «Інтернет», тобто є середньою ринковою. Про те, що вартість товару є нижчою від зазначеної у протоколі, сторона захисту не надала будь-яких доказів.

Крім того, стосовно вартості товару ОСОБА_3 у поясненні до протоколу зазначив, що 03.02.2018 р. на ринку «Барабашова» в м. Харків на оптових рядах придбав двадцять девять нових курток на загальну вартість приблизно 12000 грн. - 15000 грн., яких-небудь платіжних документів йому не видавали. Суд апеляційної інстанції критично відноситься до апеляційних доводів про належність цих курток ще й іншим особам та розцінює це як спосіб захисту з метою уникнути відповідальність за правопорушення, оскільки під час написання пояснення ОСОБА_3 цього не зазначав.

Також, апеляційний суд не бере до уваги посилання захисника, що пояснення ОСОБА_3 давались під тиском працівників ДФС, оскільки матеріали справи містять розписку ОСОБА_3 про отримання ним транспортного засобу, та відсутність претензій та зауважень до дій співробітників ДФС України. Моральний та психологічний вплив не здійснювався.

Проаналізувавши встановлені обставини та наведені норми права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2018 року, якою ОСОБА_3 Форман огли визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2043 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 170 (сто сімдесят) гривень з конфіскацією товару залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: