Справа № 711/46/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Степаненко О.М., розглянувши справу за складеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до відомостей протоколу від 03.01.2018 ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови Черкаського окружного адміністративного суду, будучи згідно підпункту «ґ» пункту 1 часини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, а також відповідно до ст. 1, ст. 45 та ч.2 ст. 52 Закону субєктом декларування, примітки до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушення, після отримання коштів на картковий рахунок при звільненні на суму 85927,58 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 01.01.2017, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону, без поважних причин, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУПАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що органами Національної поліції не доведена вина у формі умислу, а також звернув увагу на те, що він звільнений з посади судді з підстав, визначених п. 4 ч.6 ст. 126 Конституції України, а тому не може бути субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 176-2 КУпАП, просив закрити провадження у звязку відсутністю складу цього адміністративного правопорушення.

Прокурор в суді заперечував проти закриття, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши протокол про вчинення адміністративного правопорушення та додатки до нього, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.102014 №1700-УІІ встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна бездіяльність - умисне неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку, тобто з підстав, передбачених п. 4 ч.6 ст. 126 Конституції України, що вбачається з рішення Вищої ради правосуддя №505/0/15-17 від 16.03.2017.

В свою чергу, відрахований зі штату суду згідно наказу голови суду №35-0 від 22.03.2017.

Системний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень Закону України «Про державну службу» (ст. 83), Закону України «Про статус народного депутата України» (ст. 4) тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною. Разом з тим із цього правила є винятки.

Так, Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402) розрізняє терміни «звільнення» (статті 112-118) та «припинення» (статті 119-125), а отже, розмежовує їх, передбачаючи різні підстави для настання таких юридичних фактів. Наведені положення цього Закону повністю кореспондують зі ст. 126 Конституції України, яка також розмежовує ці поняття. Аналогічний підхід використано законодавцем щодо припинення повноважень судді Конституційного Суду України та його звільнення (ст. 149-1 Конституції України).

Так, у ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст. 119 Закону № 1402 зазначено, що повноваження судді припиняються виключно в разі: 1) досягнення суддею шістдесяти п'яти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину.

Цей перелік є вичерпним.

Виключною підставою для припинення трудових відносин судді з відповідним судом, згідно зі ст. 125 Закону № 1402, є саме припинення повноважень судді (статті 119, 125). Звільнення ж судді з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, ст. 112 Закону №1402, не є підставою для припинення трудових відносин в аспекті зазначених вище норм Конституції України та спеціального закону.

Іншими словами, беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень.

З огляду на проведений вище аналіз, судді, які звільняються з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, не можуть бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Наведене стосується й інших правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, у тому числі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (ч. 2 цієї статті), зокрема, внаслідок отримання суддею вихідної допомоги у зв'язку з відставкою до досягнення ним шістдесяти п'яти років, адже суб'єкт їх вчинення однаковий.

Крім того суд звертає увагу, що ОСОБА_1 перед звільненням подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування електронну декларацію за період з 01.01.2017 по 22.03.2017, в якій у розділі 11 «Доходи в т.ч. подарунки» зазначений дохід за основним місцем роботи в сумі 191799 грн., який включає в себе нараховану суму заробітної плати в розмірі 100598 грн. та вихідної допомоги в розмірі 91200 грн.

Таким чином, повідомлення ОСОБА_1 в порядку ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст. 52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування виключають вину ОСОБА_1 у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо), а від так наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня винесення постанови або протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_2