АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 20400 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1., 04 травня 2017 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «BMW 520 І» державний номер НОМЕР_1, рухався по проспекту Миру, 9, в місті Києві, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд для встановлення стану сп'яніння в установленому законом порядку проводився в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року та повернути протокол серії БР № 125732 відповідному правоохоронному органу на доопрацювання.

Апелянт вважає, що рішення судді про накладення на нього адміністративного стягнення, не відповідає вимогам закону, прийняте без урахування усіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені у ході судового розгляду докази не є достатніми для визнання його вини у вчинені зазначеного правопорушення. Судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом, а зібрані по справі та досліджені в ході розгляду адміністративної справи докази викликають обґрунтовані сумніви.

ОСОБА_1 зазначає, що в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення з дописками, які не відповідають дійсності, а саме протокол, який ним був підписаний та отриманий, був складений за ч. 1 ст.130 КУпАП, однак до суду надійшов інший або підроблений протокол про адміністративне правопорушення, який він побачив вперше вже після винесення відносно нього постанови..

Крім того, апелянт вказує на те, що свідком складання протоколу за ч. 2 ст. 130 працівниками поліції він не був, як і не був з ним ознайомлений (в якості доказу долучає до матеріалів справи оригінал протоколу, що був вручений 04.05.2017 року під підпис інспектором р. №4 б УПП в м. Києві ДПП Кузка Ю.В.) та в матеріалах справи міститься також рапорт цього інспектора, де він вказує, що протокол був складений саме за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_1 на неодноразові виклики до апеляційного суду не з'явився, а захисник ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суддя апеляційного суду, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у поставі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, карткою обліку адміністративного правопорушення щодо накладеного на ОСОБА_1 постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу та копією вказаної постанови судді.

З матеріалів справи убачається, що суддя районного суду дослідив усі наявні у справі документи, навів у постанові докази з відповідною оцінкою та вмотивуванням висновків, тому доводи апеляційної скарги про недотримання суддею вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП є безпідставними.

Посилання в апеляції на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону та порушення під час складання протоколу не можуть бути взятими до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Та обставина, що на час складання протоколу 04 травня 2017 року були відсутні дані про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не свідчить про неправильність протоколу, оскільки під час направлення до суду разом з протоколом були надані картка обліку адміністративного правопорушення щодо накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та копія постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, тобто до протоколу були додані документи на підтвердження кваліфікації дій порушника за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Отже, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зімни чи скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/330/2018 Категорія:ч. 2 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Курило А.В.

Доповідач Ковальська В.В.