Справа № 211/622/18
Провадження № 3/211/345/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 квітня 2018 року суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює ст.офіцером відділення офіцерів запасу і кадрів в Металургійно-Довгинцівському ОРВК, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

за участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_3, захисника ОСОБА_5,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2018 року серії БР №424604, 10.02.2018 року о 00.40 год. в м. Кривий Ріг по вул. Галенка, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода). Згідно протоколу медичного огляду №336, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнав, пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення в його екземплярі невірно вказано час вчинення правопорушення. Крім того, пояснив, що напередодні 09.02.2018 року він з родичами святкував у кафе, назву якого не памятає. Там він випив, і щоб не їхати в стані алкогольного спяніння за кермом, вирішив піти додому пішки, при цьому по ходу руху, підійшов до свого автомобіля, який був припаркований на проїзній частині по вул.Галенка, для того, щоб забрати свої речі та вимкнути магнітолу. В цей час до нього підійшли співробітники поліції, які застали його за кермом його автомобіля, однак зазначає, що в той момент він не керував авто, а лише там сидів, також з відеозапису видно, що в замку запалювання навіть ключів не було. Свідків, які б підтвердили те, що він не керував транспортним засобом, він поліцейським не заявляв.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотала перед судом про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення. Так, з наданого до суду відео не вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення рівно як і рапорт мають безліч недоліків, що дає підстави для визнання їх недопустимими доказами.

Вислухавши особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його захисника, переглянувши відео та дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №424604 від 10.02.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_3 в порушення п.п.2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом в стані спяніння (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №336 від 10.02.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного спяніння (а.с.2);

- витягом з журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де в графі « № з/п» 336 міститься запис про направлення ОСОБА_3 для проходження медичного огляду УПП (а.с.12-14);

- результатом токсикологічного дослідження №573, в якому зазначено, що 10.02.2018 у обстежуваного ОСОБА_3 було взято біологічний матеріал кров та при токсикологічному дослідженні виявлено етанол в концентрації 0,95 г/л (‰) (а.с.21);

- актом медичного огляду №336 від 10.02.2018, де зазначено, що при проведенні медичного огляду ОСОБА_3 лікарем ОСОБА_6 виявлені ознаки спяніння, а саме: порушено концентрацію уваги, є порушення артикуляції, змазаність мови, зіниці розширені з млявою реакцією на світло, маються хитання при поворотах, мається запах алкоголю з порожнини рота, при проведенні обстеження за допомогою газоаналізатора «Драгер» о 01:15 результат 0,49 ‰, о 01:35 0,51 ‰. Висновок за результатами огляду гостра алкогольна інтоксикація. (а.с.42-43);

- даними відеозапису, з якого вбачається, що водій автомобіля ОСОБА_3 перебував в транспортному засобу, на питання співробітників поліції звідки він їде, відповів, що «Еду с Современника» (00:34), також пояснив, що «в ближайшее время алкоголь не употреблял» (00:38). В КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер «ДОР» лікарю пояснив, що пройшло достатньо часу перед тим, як він сів за руль (01:39). О 00:50 ОСОБА_3 в присутності двох свідків продув «Драгер», результат 0,52 ‰. О 01:19 в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер «ДОР» у нього відібрано кров на аналіз. О 01:34 повідомлено про результати токсикологічного дослідження. О 01:37 ОСОБА_3 розяснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судом встановлено та це вбачається з відеозапису фіксування факту адміністративного правопорушення, ОСОБА_3 під час спілкування із співробітниками патрульної поліції підтвердив факт керування ним транспортного засобу сказавши що "Іде з Сучасника", протягом всього часу проходження огляду та складання адміністративного протоколу, ОСОБА_3 жодного разу не наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом, навпаки і співробітникам поліції і лікарю-наркологу пояснював, що він їхав. При цьому ОСОБА_3 не заявляв клопотань про залучення до участі у справі свідків, які б підтвердили факт того, що він не керував транспортним засобом. Більш того, під час відеофіксації, ОСОБА_3 взагалі не посилався на це.

Тому, показання ОСОБА_3, які він надав в судовому засіданні з приводу не керування транспортним засобом, суд розцінює як самозахист та бажання ухилитись від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Ч.3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція) визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з п.п.2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі-Порядок) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Порядку огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П. 4 Порядку встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

При розгляді справи по суті було встановлено, що ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд, на що він погодився, та, продувши газоаналізатор «Драгер», який показав результат 0,52 ‰, з результатами не погодився, у зв'язку із чим він був доставлений до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер «ДОР» для проходження огляду лікарем.

Таким чином, не вбачається жодного порушення визначеного законом порядку, який регламентує проходження огляду на стан сп'яніння.

Щодо посилань захисника на недопустимість проколу про адміністративне правопорушення та рапорту у зв'язку із неточностями, що допущені при їх складанні, суд зазначає таке.

Дійсно, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №424604 від 10.02.2018 року в графі дата та час допущено виправлення часу вчинення адміністративного правопорушення та «12» год., виправлено на «00» год., протокол складений о 1:43 год. 10.02.2018. Як вбачається з матеріалів справи, відеозапису, особу було зупинено о 00:34 і до 1:46 проводилась фіксація, сам ОСОБА_3 не заперечував той факт, що події відбувались саме в такий проміжок часу. Враховуючи дані обставини, суд вважає протокол про адміністративне правопорушення допустимим доказом, оскільки суто технічна помилка не є підставою для звільнення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, від передбаченої законом відповідальності. Рапорт судом взагалі не приймається до уваги як доказ вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_3Ю у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_3, який є учасником бойових дій, при цьому не встановлені обставини, які пом'якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, з врахуванням того, що ОСОБА_3, як учасника бойових дій Законом України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судовий збір віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_1