ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суду в складі:

головуючого Гєрцика Р.В.

секретарів Меляник К.В., Параскєвіної Н.П.

захисника Коваленко К.О.

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду у м. Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Коваленко К.О. на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови ОСОБА_2 визнано винуватою в тому, що вона 24 червня 2018 року, о 05 годині 45 хвилин, на автодорозі Кременівка - Ялта Мангушського району Донецької області, керувала автомобілем Mitsubishі, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від продуття газоаналізатору «Drager» на місці зупинки та від проходження медичного огляду в медичному закладі, у встановленому Законом порядку відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Коваленко К.О. в апеляційній скарзі просить зазначену постанову скасувати, як незаконну та таку, що винесено з порушенням вимог ст.268 КУпАП. Під час апеляційного розгляду захисник змінила свої вимоги та просила скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження стосовно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Посилається на те, що судовий розгляд було проведено без участі захисника та самої ОСОБА_2, а тому остання була позбавлена права на захист, надати пояснення, відповідні докази та приймати участь у їх дослідженні. Також, звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог закону, а самі працівники поліції діяли з порушенням процедури, передбаченої ст.266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказує, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, також вказані в протоколі свідки були відсутні під час його складання.

Мотиви суду

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

В розумінні Європейського Суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення (проступки) є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст.6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до оскаржуваної постанови судді районного суду, ОСОБА_2 визнано винною як особу, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовилася від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп'яніння, обов'язковість якого передбачено п.2.5 ПДР України.

Висновки про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №276520 (а.с.2), з якого вбачається, що протокол складався в присутності свідків, правопорушнику були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис у відповідній графі протоколу. А також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що були присутніми під час того як ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З метою перевірки обставин справи, достовірності наданих пояснень свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції викликалися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які надали на адресу апеляційного суду відповідні письмові заяви, в яких підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2. Також був допитаний в якості свідка інспектор СРПП ОСОБА_6, який пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без порушень вимог закону, процедури, передбаченої Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в присутності двох свідків, яких спеціально зупинили та запропонували бути присутніми під час складання протоколу.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного та обгрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи захисника про це не є слушними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд правильно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 (ч.2) КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Твердження захисника Коваленко К.О. щодо порушення ст.268 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції було порушено право на захист є необґрунтованими. Оскільки, захисник, як й сама ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, а надана копія з амбулаторної медичної карти її сина є абсолютно нерозбірливою за змістом та унеможливлює встановити яку саме медичну допомогу потребував останній та чи позбавило це захисника прибути у судове засідання. Належного документа (довідки) захисником не було надано, з огляду на те, що остання є фаховим юристом та обізнана про вимоги щодо форми та змісту такого документа на обґрунтування поважності причини неявки до суду та невиконання своїх обов'язків захисту за договором з клієнтом. Також слід зазначити, що розгляд справи двічі відкладався за заявами ОСОБА_2 та захисника Коваленко К.О.

За таких обставин слід визнати, що порушення прав ОСОБА_2, передбачених ч.1 ст.268 КУпАП та п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини з боку районного суду не було, а дії останньої та її захисника обґрунтовано визнано такими, що затягують розгляд справи.

Тому доводи апелянта в частині порушення вимог ст.268 КУпАП є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Процедура та порядок огляду на стан сп'яніння регламентуються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У випадку коли водій відмовляється від продуття алкотестеру на місці зупинки, то співробітник поліції повинен заповнити направлення до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, то співробітник поліції повинен зазначити про це в направленні.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Доводи захисника про те, що фактично направлення на огляд в медичному закладі не заповнювалося, не є вирішальним, так як таке порушення з боку працівника поліції не є істотним та не спростовує самого факту відмови від проходження такого огляду, що підтверджено зазначеними доказами.

Попри невизнання вини ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на неї стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вид адміністративного стягнення з ОСОБА_2 призначено з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст.38 КУпАП та в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Донецького апеляційного суду Р.В.Гєрцик