Справа № 504/620/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Одеській області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, сільський голова Красносільскої сільської ради Лиманського району Одеської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської Області з клопотанням про надання земельної ділянки у власність з доданими графічними яка була отримані сільською радою 10 листопада 2016 року. На клопотання була отримана відповідь від16.01.2016 року, з інформацією що земельна ділянка в користування або власність не надавалась.

За наявності цієї інформації, ОСОБА_3, надала у Красносільську сільську раду клопотання від 29 листопада 2016 року на виділення земельної ділянки про яке йдеться у відповіді від 16.11.2016 року, як вказує заявниця, в отриманій відповіді було зазначено, що ця земельна ділянка знаходиться в користуванні ПП «Електробуд».

Як вказує заявниця, отримавши відповідь від Красносільської сільської раді, яка суперечить першої їх відповіді, заявниця подала запит (від 17.01.2017 року) про надання інформації стосовно документів на цю земельну. Як зазначає заявниця, у відповіді вказано, що ця ділянка вже знаходилась в користуванні у інших осіб, а саме ТОВ «Скат», та з 09 травня 1990р. рішенням №20.

З метою повного та всебічного зясування обставин, викладених у зверненні заявника, Регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Одеській області було проведено перевірку.

Так, за результатами проведеної перевірки було отримано лист від 23.03.2017 р. № 138/05-10/191/578 за підписом сільського голови ОСОБА_1 в якому було повідомлено наступне, ОСОБА_2звернулась до Красносільської сільської ради з запитом на інформацію від 07.11.2016(отримано 10.11.2016) про право власності на земельну ділянку, зазначену в доданому графічному матеріалі.

Листом від 16.11.2016 №123-ЗПІ/2695 за підписом сільського голови ОСОБА_1 її було повідомлено, що вказана земельна ділянка у власність не надавалась.

Після цього гр. ОСОБА_3 29.11.2016 року звернулась з клопотанням про безоплатне надання цієї ділянки у власність в порядку ст. 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Красносільскої сільської ради від 07.12.2016 № 443-VII було відмовлено в наданні земельної ділянки, оскільки вказана земельна ділянка знаходяться в користуванні іншої особи. При цьому у рішенні було помилково вказано, що земельна ділянка знаходиться в користуванні ПП «Електробуд», тоді як слід було вказати, що вказана земельна ділянка знаходиться в користуванні ТОВ «Скат». Вказана помилка виникла внаслідок поганої якості доданих заявницями графічних матеріалів, близькістю земельних ділянок, що знаходяться в користуванні ПП «Електробуд» та ТОВ «Скат», а також тією обставиною, що рішення про надання земельних ділянок в користування ПП «Електробуд» та ТОВ «Скат» знаходяться в районному архіві Лиманської районної державної адміністрації.

Відтак, як зазначено далі в протоколі про адміністративне правопорушення, в діях ОСОБА_1, як особи відповідальної за розгляд звернення ОСОБА_3 від 16.11.2016 року, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: «Порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації" - надання недостовірної інформації».

В судове засідання ОСОБА_1 з'явився, в судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного правопорушення визнав.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, в якому він зазначив, що на підставі ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні-не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

В протоколі вказано, що датою вчинення правопорушення є 16.11.2016 року, тобто з дати вчинення правопорушення пройшло трьох місяців, тому вважає, що даний протокол не підлягає розгляду у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.08.2018 року, копією запиту ОСОБА_3 на отримання публічної інформації від 07.11.2016 року, копією відповіді на запит від 16.11.2016 року №123-ЗПІ/2695, копією звернення ОСОБА_3 до Уповноваженого ВР України з прав людини від 27.01.2017 року, копією витягу з журналу реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, суд приходить до висновку, щоадміністративне правопорушення, про яке йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.11.2016 року скоєне більше трьох місяців тому, а саме: 16.11.2016 року.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ зазначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відтак, строк притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності закінчився. Враховуючи те, що на момент розгляду справи тримісячний строк, встановлений ч.2 ст.38 КУпАП сплив, тому суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 212-3, ст.38 КУпАП, п.7 ст.247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним, ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, справа №504/620/18 (провадження №3/504/377/18) закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: П.В. Добров