10.10.2018 Справа № 756/9973/18
№756/9973/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шестаковська Л.П., за участю секретаря судового засідання - Рекеди С.С., прокурорів прокуратури Київської області Безгинського Ю.С., Пікуля О.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, яка надійшли з Департаменту організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства з питань запобігання корупції щодо колишнього начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області»

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого,

за ознаками ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 20-25/63/18 від 26.07.2018 року відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від ЗО червня 2017 року № 634о/с ОСОБА_3 було призначено на посаду начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області» - лікаря, в порядку переведення з Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по місту Києву».

ОСОБА_3, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, керівником закладу охорони здоров'я обласного рівня відповідно до абзацу п'ятнадцятого статті 1, підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3, частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) ОСОБА_3 є суб'єктом декларування, на якого поширюється дія Закону.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 червня 2018 року № 642о/с ОСОБА_3 звільнено з посади начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області» - лікаря із 02 червня 2018 року за угодою сторін.

Крім того, у протоколі зазначається, що згідно з довідкою про тимчасову непрацездатність, виданою Вишневською міською лікарнею, ОСОБА_3 з 31 травня 2018 року по 05 червня 2018 року перебував на лікарняному.

06 червня 2018 року ОСОБА_3 отримав трудову книжку НОМЕР_1.

Зважаючи на вищевикладене, у протоколі зазначається, що ОСОБА_3 зобов'язаний був не пізніше 6 червня 2018 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, однак, у порушення вимого ч. 2 ст. 45 Закону та Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, останній подав декларацію лише 07 червня 2018 року о 09 год. 26 хв.

Таким чином, ОСОБА_3 несвоєчасно 07 червня 2018 року подав декларацію перед звільненням з посади начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області» - лікаря, чим порушив вимоги частини другої статті 45 Закону, підпункт 2 пункту п'ятого розділу II Порядку.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, будучи суб'єктом декларування, на якого поширюється дія Закону, порушивши вимоги частини другої статті 45 Закону, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав декларацію перед звільненням.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 06 червня 2018 року вийшов після лікарняного на роботу, де його повідомили про звільнення, та цього ж дня він отримав свою трудову книжку. Зважаючи на те, що він не вміє заповнювати електронну декларацію, попросив допомогти йому в цьому юриста на роботі - ОСОБА_4, який в ноутбуці, що був встановлений на робочому місці, заповнив декларацію та зберіг її в чернетці. ОСОБА_3 пояснив, що оскільки установа закривається о 16 годині у зв'язку з закінченням робочого дня, то він лише наступного дня прийшов на роботу та подав декларацію (підписав її електронним підписом)

Прокурори просили визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню відповідно до санкції вказаної статті КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що дійсно 06.06.2018 ОСОБА_3 попросив його допомогти із заповненням декларації, на що він погодився та цього ж дня заповнив декларацію ОСОБА_3 зберігши її в чернетці.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурорів, свідка, суд дійшов наступного висновку.

Положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Таким чином, виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», суб'єктивна сторона даного правопорушення, завжди характеризується лише умисною формою вини.

Відповідальність за ч. 1 ст.172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч і повинна була і могла їх передбачити (ч.1 ст.11КУпАП).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, оскільки вона не вимагає встановлення обставин щодо наслідків такого правопорушення, в тому числі відсутності чи наявності шкоди, завданої ним.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Як встановлено із матеріалів справи відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30 червня 2017 року № 634о/с ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області» - лікаря, в порядку переведення з Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по місту Києву».

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 червня 2018 року № 642о/с ОСОБА_3 звільнено з посади начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області» - лікаря із 02 червня 2018 року за угодою сторін.

Згідно з довідкою про тимчасову непрацездатність, виданою Вишневською міською лікарнею, ОСОБА_3 з 31 травня 2018 року по 05 червня 2018 року перебував на лікарняному.

06 червня 2018 року ОСОБА_3 вийшов на роботу та отримав трудову книжку НОМЕР_1.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Порядку перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 06 вересня 2016 року № 19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 листопада 2016 року за № 1479/29609, припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

07 червня 2018 року о 09 год. 26 хв. ОСОБА_3 подав декларацію перед звільненням з посади начальника Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Київській області» - лікаря.

Згідно пояснень ОСОБА_3 несвоєчасне подання декларації перед звільненням з посади викликане через те, що лише 06.06.2018 він дізнався, що звільнений та цього ж дня отримав свою трудову книжку. Зважаючи на те, що він не вміє заповнювати електронну декларацію, він попросив заповнити юриста на роботі, який 06.06.2018 зберіг декларацію в чернетці, після чого ОСОБА_3 прийшов 07.06.2018 року та надіслав вказану декларацію. Наміру приховати інформацію щодо свого майнового стану не мав, тому наступного дня 07.06.2018 року подав до НАЗК електронну декларацію.

Вказані пояснення при розгляді справи підтвердив свідок ОСОБА_4 Зазначені обставини не спростовані органом, який ініціював справу про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини можуть свідчити лише про необережну форму вини ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 26.07.2018 року дії ОСОБА_3, які визначають субєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП не відображені взвгалі.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_3 умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях ОСОБА_3 корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, хоча із порушенням строку визначеного у ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до початку здійснення щодо нього перевірки самостійно 07.06.2018 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, що свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутності події і складу адміністративної правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 172-6 ч.1, 247 п.1, 283 - 284КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, закрити з підстав ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.П. Шестаковська