АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м. Чернівці

Суддя апеляційного суду Чернівецької області Семенюк К.М., за участю правопорушника ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Мандзюка В.Б. , розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_1, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою районного суду, 28.10.2017 року о 02 год.50 хв. ОСОБА_1 у м. Чернівці по вул. Александрі, 123, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нечітка вимова, хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків в кабінеті лікаря-нарколога.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови суду, прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі. Також просив скасувати щодо нього постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2017 року і провадження по справі закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт посилався на те, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою і ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, вказував на те, що його не було повідомлено про місце і час розгляду справи і в порушення вимог ст. 277-2, п.3 ст. 278 КУпАП він не міг надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Також зазначав, що з постановою суду про притягнення його до адміністративної відповідальності він ознайомився лише в офісі адвоката на сайті «Судової влади», однак до цього часу вказаного рішення районного суду він не отримував. Тому вважає, що строк на оскарження постанови районного суду він пропустив з поважних причин.

Справа № 33/794/224/18 Головуючий в І інстанції: Проскурняк І.Г.

Категорія: ст.130 ч. 2 КУпАП Суддя: Семенюк К.М.

Крім цього, апелянт посилався і на те, що в порушення вимог п.2 ст. 278 КУпАП районним судом не було перевірено правильність складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а також не звернуто увагу на те, що у даному протоколі не було зазначено, чи відмовлявся він від огляду на стан сп'яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів або у медичному закладі.

Вважає, що суд поверхнево розглянув справу, оскільки не допитав свідків у судовому засіданні і що в порушення норм матеріального та процесуального права у постанові зазначено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а не в стані алкогольного сп'яніння. Також, вказував, що у нього не було виявлено ознак алкогольного сп'яніння і що районним судом не було враховано те, що працівниками поліції була порушена процедура направлення його на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Стверджував, що він не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння.

Посилався і на те, що по вул. Александрі, він знаходився біля транспортного засобу, але не керував ним, очікував свого товариша. Зазначав, що не було жодних свідків, які б підтвердили те, що він керував транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Мандзюка В.Б., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідка, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи, а також при проголошенні районним судом постанови.

Крім цього, в порушення вимог ст. 285 КУпАП районним судом останньому взагалі не було надіслано копію вищевказаного судового рішення.

За таких обставин, апелянт пропустив строк на оскарження постанови суду з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону не були дотримані в повній мірі.

Так, районним судом було встановлено та визнано доведеними ті обставини, що 28.10.2017 року о 02 год.50 хв. ОСОБА_1 у м. Чернівці по вул. Александрі, 123, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нечітка вимова, хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків в кабінеті лікаря-нарколога.

Обґрунтовуючи такі висновки, суд у постанові зазначив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, довідкою ОНД про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння та іншими матеріалами справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 123353 вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.1).

При цьому, із змісту пояснень ОСОБА_1, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що останній не погоджувався із тим, що було зазначено у вказаному протоколі і вказав на те, що він не керував транспортним засобом.

Незважаючи на фактичне заперечення ОСОБА_1 своєї винуватості у протоколі про адміністративне правопорушення, суд визнав останнього винуватим за ч.2 ст. 130 КУпАП, не перевіривши при цьому відповідних доказів по справі.

Зокрема, поза увагою суду залишились наступні обставини.

У відповідності з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, п.п.6,7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС,МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, п.4,6«Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року (зі змінами), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Згідно п.8 вказаного вище Порядку... від 17.12.2008 у разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, згідно КУпАП та підзаконних актів підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами тих, зокрема, обставин, що у водія наявні ознаки алкогольного сп'яніння; водій відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, так і від проведення такого огляду у закладі охорони здоров'я.

З пояснень ОСОБА_1, наданих ним у суді апеляційної інстанції вбачається, що 28 жовтня 2017 року о 02 год. 50 хв., знаходячись на вул. Александрі, 123, він проходив біля автомобіля його знайомого - «Ореl Combo» д.н.з. НОМЕР_2. Зазначений автомобіль поламався. Поліцейські під'їхали і попросили пред'явити документи - посвідчення водія. Він обурювався з цього приводу і агресивно себе поводив по відношенню до них та стверджував, що вказаний автомобіль йому не належить.

Факт керування вказаним автомобілем у стані алкогольного сп'яніння останній заперечував, так як зазначав, що на момент приїзду працівників поліції автомобіль не рухався, а він знаходився біля автомобіля. Пройти огляд на стан сп'яніння, працівники поліції йому не пропонували - ні за допомогою спеціальних технічних засобів, ні у медичному закладі. З цього приводу в наркодиспансер з поліцейськими не їхав. Вину у вчиненні правопорушення не визнавав і не визнає та просив скасувати постанову районного суду і закрити провадження по справі за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 28.10.2017 року приблизно о 06.00 годині ранку він із знайомим ОСОБА_4 знаходився на зупинці «Дріжджзаводу», що у м. Чернівцях та чекали тролейбуса. Раптом, до них під'їхали поліцейські - жінка і два чоловіка і повідомили їм про те, що є особа, яка знаходиться у стані алкогольного сп'яніння і що їм в якості свідків необхідно з ними поїхати у Садгірський ВП ГУ НП у Чернівецькій області. Тому стверджував, що він не бачив, чи ОСОБА_1 був за кермом автомобіля і чи керував ним. Потім зазначав, що коли вони під'їхали та зайшли із ОСОБА_4 у відділення поліції, то в коридорі, де вони знаходились, побачили особу, яка спілкувалася із поліцейськими та стверджувала останнім, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння і що не керував автомобілем, а чекав свого товариша. Згодом поліцейські почали складати протокол про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 стояв та нічого не говорив. Свідок також пояснював, що він не звернув уваги, чи поліцейські пропонували останньому провести огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або у медичному закладі. Також зазначав і те, що він не може сказати, чи ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп'яніння, так як поряд з останнім не знаходився, а так «запаху» від нього не відчував. Підписи у вказаному протоколі вони із ОСОБА_4 ставили після ознайомлення, тобто, коли поліцейський їм роз'яснив, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився за сімейними обставинами, як повідомив адвокат Мандзюк В.Б., який зобов'язався забезпечити його явку на розгляд вказаної справи.

Крім цього, із відповіді Управління патрульної поліції у Чернівецькій області від 04.04.2018 року, наданої на запит апеляційного суду Чернівецької області, вбачається, що відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), якими користувалися інспектори батальйону патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП - відсутні із-за збігу строку зберігання інформації на інформаційних терміналах СТК.

Таким чином, викладене свідчить про те, що не була дотримана процедура проведення огляду на стан сп'яніння, яка встановлена ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735.

Разом з цим, згідно ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, -

тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як вбачається із наданих матеріалів справи, зокрема із протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто за повторне протягом року порушення, передбачене вказаною статтею.

20 грудня 2017 року Садгірським районним судом м. Чернівців ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП і на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки (а.с. 17).

Однак, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, при описі суті правопорушення та встановлених обставин, а також ні у постанові суду першої інстанції, не було зазначено про повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Отже, оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КпАП України, не доведена, а неврахування та неповнота дослідження районним судом вказаних обставин істотно вплинула на правильність прийнятого по суті рішення та висновки щодо винуватості особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 20.12.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 20.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ______________________ К.М. Семенюк

(підпис)

М. П.