Справа № 359/423/18 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю. В.
Провадження № 33/780/214/18 Доповідач у 2 інстанції Слива Ю. М.
Категорія 429 23.02.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та представника митниці Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Фомичова Д.В. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та громадянина США, директора благодійного фонду «Mercy Projects»y м. Марієтта штат Каліфорнія, США, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень.

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил №0600/125/17 від 01.12.2017 року, валюту у розмірі 15 605 доларів СІЛА та 55 евро повернуто Томпсону Джеффері Лоуренсу.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови, 01.12.2017 року о 22:05 год. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» громадянин США Томпсон Джеффері Лоуренс, який прилетів до України з США, транзитом через Німеччину м. Франкфурт, літаком а/к «Люфтганза» рейс №1492 та своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він відповів, що має при собі приблизно 20 000 доларів США. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці, де ним була видана готівка в розмірі: 27 406 доларів США та 95 євро, які знаходились у гаманці, який був у одному з відділень сумки пасажира (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажира належить його благодійному фонду. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав та до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не звертався. З виявленої суми Томпсону Джеффері Лоуренсу було пропущено 11 801 доларів США та 40 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 15 605 доларів США та 55 євро.

На вказану постанову суду, представник Київської митниці ДФС Фомичов Д.В. подав апеляцію, в якій вважає, що постанова не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства. Суд однобічно та упереджено підійшов до накладення стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації обмежених до переміщення валютних цінностей, поверхнево вивчив обставини справи та не надав їм належної правової оцінки. Апелянт впевнений, що при співставленні валюти, пропущеної Томпсону Джеффері Лоуренсу під час здійснення митного контролю, та суми, яка підлягає конфіскації, можна дійти висновку про дотримання критерію пропорційності у разі застосування додаткового стягнення у виді конфіскації валюти, разом з цим, зазначає, що жодним чином не було встановлено, що застосування конфіскації валюти буде для ОСОБА_3 «індивідуальним надмірним тягарем». Тому просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою визнати Томпсон Джеффері Лоуренса винним за ст.471 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. з конфіскацією вилученої валюти.

На апеляційну скаргу представника митниці надійшли заперечення від захисника ОСОБА_2, оскільки захисник впевнений, що судом першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини справи і зроблено висновки, які відповідають законодавству України та практиці ЄСПЛ, натомість представник митниці у апеляційній скарзі не навів жодних обставин чи доказів, які були б підставою для скасування оскаржуваної ним постанови. У зв'язку з чим, просить залишити постанову суду без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Томпсон Джеффері Лоуренс не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказував, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просив залишити її без змін.

Представник Київської митниці ДФС Захаров А.О. у судовому засіданні апеляцію підтримав, підтвердив викладені у ній доводи, просив апеляцію задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

При цьому, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 ніким не оспорюється.

Разом з тим, висновок суду про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_3 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому є необґрунтованим, незаконним та безпідставним.

Так, діючим законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього додаткового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Безпідставним є й посилання суду першої інстанції на те, що підставою для незастосування конфіскації вилученої валюти є те, що держава Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини» та протоколи до неї, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини.

Так, жодним із рішень Європейського Суду з прав людини не встановлено прямої заборони на конфіскацію предметів порушення митних правил.

Навпаки, у п. 33 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що перемішуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, шо держава при конфіскації майна зобов'язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов'язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб'єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з'ясованих обставин і фактів.

Однак, висновки першої інстанції про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_3 готівки, покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар», є немотивованим, надуманими та безпідставними.

Ігноруючи норми чинного законодавства України та звільняючи правопорушника від конфіскації предметів порушення митних правил, суд першої інстанції поза увагою залишив той факт, що, як вбачається з протоколу опитування в справі про порушення митних правил №0600/12500/17 від 01.12.2017 року, безпосередньо під час порушення митних правил Томпсон Джеффері Лоуренс пояснив працівникам митниці, що починаючи з 1994 року митний кордон України він перетинає приблизно З рази на рік. Раніше він ввозив в Україну суму, яка перевищує 10 000 євро, але завжди декларував її. Вся готівка належить його благодійному фонду. В Україну він її ввозив для того, щоб забезпечити власні потреби, також планував відвідати дитячий табір і розглянути питання його фінансування. Крім того, кошти йому потрібні для подальшої подорожі Європою.

За даних обставин висновок суду про те, конфіскація вилучених у ОСОБА_3 коштів складе для нього «індивідуальний надмірний тягар» не може вважатися обґрунтованим.

Так, висновки суду про те, що вилучені кошти призначені для благодійної пожертви, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, оскільки, як вбачається з вищезазначеного протоколу опитування в справі про порушення митних правил №0600/12500/17 від 01.12.2017 року, Томпсон Джеффері Лоуренс пояснював працівникам митниці, що готівку в Україну він ввозив для забезпечення власних потреб, відвідування дитячого табору, де планувалось розглянути питання його фінансування та для подальшої подорожі Європою.

При цьому, суд враховує, що з його слів кошти належать фонду, а використати він їх хотів для забезпечення власних потреб та для подальшої подорожі Європою.

До того ж, при перетині митного кордону Томпсон Джеффері Лоуренс повідомив працівникам митниці недостовірну інформацію, а саме: відповів, що має при собі приблизно 20 000 доларів США. Згодом же ним видано 27 406 доларів США та 95 євро.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, суду не надано будь- яких доказів, які підтверджують факт наявності «індивідуального і надмірного тягаря» у ОСОБА_3 при конфіскації вилучених у нього коштів.

Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_3 готівки, покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосована у даному випадку.

До того ж, зі слів самого ОСОБА_3 вилучені кошти належать не йому, а благодійному фонду.

Суду не надано доказів про те, що благодійний фонд, як власник вилучених грошових коштів, вимагає у ОСОБА_3 їх повернення.

За даних обставин, суд повинен давати оцінку щодо наявності «індивідуального і надмірного тягаря» при конфіскації вилучених коштів, не у ОСОБА_3, а у їх власника - благодійного фонду.

Однак, будь-яких доказів про те, що конфіскація вилучених коштів складе для благодійного фонду «індивідуальний і надмірний тягар» суду не надано.

Згідно з ч. З ст. 465 МК України конфіскація товарів (безпосередніх предметів правопорушення) застосовується незалежно від того, чи є ці товари власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Доводи про те, що «індивідуальний надмірний тягар» для ОСОБА_3 полягає у тому, що він повинен утримувати свою 23-х річну дитину, не ґрунтуються на наявних у справі доказах. У матеріалах справи відсутні будь-які докази не тільки про понесені Томпсоном Джеффері Лоуренсом витрати на утримання зазначеної дитини, але й взагалі про наявність у нього дітей.

Крім того, наявність дітей не може свідчити про «індивідуальний надмірний тягар» для правопорушника. Так, суду не надано доказів про існування у ОСОБА_3 тяжких хвороб чи будь-яких вад, а тому апеляційний суд вважає, що у правопорушника відсутні будь-які перешкоди для належного утримання своїх дітей (навіть при їх наявності).

Посилання на те, що Томпсон Джеффері Лоуренс дане правопорушення вчинив ненавмисно, не може бути підставою для закриття справи, оскільки порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, може вчинятись як умисно, так і через необережність. Дана обставина не впливає на кваліфікацію та на вид стягнення.

Відповідно до ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Постановою Національного банку України №148 від 27.05.2008 року затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України.

Відповідно до вказаної інструкції фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2018 року є незаконною, а тому підлягає скасуванню. При цьому, по справі слід прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та призначити стягнення в межах санкції статті передбаченої за вчинення вказаного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Фомичова Д.В. задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 (ОСОБА_3), скасувати.

Прийняти нову, якою громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: США, штат Каліфорнія, місце проживання: АДРЕСА_1, працює: директором благодійного фонду «Mercy Projects» у м. Марієтта, штат Каліфорнія, США, закордонний НОМЕР_1, виданий 02.11.2011 року, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень), з конфіскацією вилученої згідно протоколу про порушення митних правил №0600/12500/17 від 01.12.2017 року валюти у розмірі 15 605 (п'ятнадцять тисяч шістсот п'ять) доларів США та 55 (п'ятдесят п'ять) євро, в дохід Держави Україна.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави Україна (отримувач: Державний бюджет України, Бориспіль УДКСУ/Київська митниця ДФС, ЄДПОУ: 38007070, МФО банку: 821018, КДБ: 21081100, р/р: 5004, 050*).

Стягнути з громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: США, штат Каліфорнія, місце проживання: АДРЕСА_1, працює: директором благодійного фонду «Mercy Projects» у м. Марієтта, штат Каліфорнія, США, закордонний НОМЕР_1, виданий 02.11.2011 року, на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, утримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу - судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: США, штат Каліфорнія, місце проживання: АДРЕСА_1, працює: директором благодійного фонду «Mercy Projects» у м. Марієтта, штат Каліфорнія, США, закордонний НОМЕР_1, виданий 02.11.2011 року, на користь Київської митниці ДФС (р/р №9083, МФО: 821018, ) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 11 гривень 52 копійок.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива