Провадження № 3/127/8317/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №203490 водій ОСОБА_1, 21.12.2017 року о 11 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Максимовича, 43б, керуючи транспортним засобом марки «ОСОБА_2 Прадо», д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на будівлю «Бістро Трафік». В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1. Правил дорожнього руху, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 21.12.2017 року ДТП сталося внаслідок аварійної обстановки, яку створив водій автомобіля НОМЕР_2, виїхавши на зустрічну смугу руху несподівано шляхом здійснення розвороту ліворуч. Враховуючи небезпечну обстановку ОСОБА_1 для відвернення більш значної шкоди був змушений змінити напрямок руху та екстрено гальмувати.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що 21.12.2107 рухався на своєму автомобілі марки «Lancer» по вулю. Максимовича в напрямку вул. ОСОБА_4. бачив як попереду нього автомобіль НОМЕР_3, зайнявши крайню ліву смугу та ввімкнувши відповідний світловий покажчик, маючи намір повернути на АЗС, що по вул. Максимовича, 43Б, створив перешкоду для руху автомобілю НОМЕР_4, що рухався назустріч і останній був змушений маневрувати здійснивши зіткнення з кафе «Бістро Трафік».

В судове засідання викликались в якості свідка ОСОБА_5 та інспектор роти №3 батальйону УПП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6, але в судове засідання не зявились з невідомих суду причин. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних по справі доказів.

Враховуючи надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставин справи і вирішити її в точній відповідності з законом

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність учасників дорожнього руху настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обовязковою ознакою даного виду адміністративного порушення з його обєктивної сторони є матеріальний склад у вигляді майнової шкоди, завданої безпосередньою неправомірною поведінкою особи як учасника дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.3. ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Пунктом 12.1. ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Враховуючи надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, показання свідка ОСОБА_3, а також письмові пояснення ОСОБА_7 до протоколу, які містяться в матеріалах справи, схему місця ДТП, суд приходить до висновку, що вони в своїй сукупності спростовують наявність вини ОСОБА_1 в скоєнні ДТП.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши обставини справи скупупністю наявних доказів суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 хоча і вбачається наявним порушення вимог п.12.1. Правил дорожнього руху, але вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в умовах швидкої зміни та виникнення небезпечної обстановки з підвищенням ризику настання шкідливих наслідків, які водій ОСОБА_1 не міг завчасно передбачити та з метою їх відвернення та забезпечення власної безпеки та безпеки водія ОСОБА_7 був змушений змінити швидкість та напрямок руху керованого ним автомобіля. Неправомірність поведінки ОСОБА_1 була зумовлена встановленими обставинами справи, а тому виключають його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Відповідно до положень ст.ст. 17,18 КУпАП: особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності; не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши докази по справі у їх сукупності суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по справі підлягає закриттю.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 7, ст. ст. 124, 247, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя