Справа № 510/10/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2018 р. м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від Сектору реагування патрульної міліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: м.Рені, вул. Вознесенська, 74, не працює, інвалід 2-ої групи, пенсіонер, протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зміст ст. 268 КУпАП розяснено,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Як виходить з наданих адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 20.12.2017р. о 11.05 год. в м. Ізмаїлі по вул.Савицького, 67, керував автомобілем марки «Фольксваген» держзнак ВН 6590 АТ у стані алкогольного спяніння (п.п. 2.5, 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306). Під час виявлення правопорушення проводився тест на предмет спяніння на приладі «Драгер» у присутності двох свідків, який дав позитивний результат. Внаслідок виявленого правопорушення, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 свою вину не визнав, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечує, зазначив, що взагалі таке правопорушення не мало місце, в його діях взагалі немає складу вищевказаного правопорушення, у звязку із чим просив у притягненні його до адміністративної відповідальності за даною статтею відмовити. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала позицію ОСОБА_1, ними було заявлено клопотання про допит свідків.

До адміністративних матеріалів додані докази, які були досліджені під час судового розгляду справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №367246 від 20.12.2017р. із поясненнями ОСОБА_1; данні результату тесту, пройденого на газоаналізаторі «Драгер» від 20.12.2017р.; акт огляду на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків; копія пенсійного посвідчення ОСОБА_1; копія виписного епікрізу з Одеського обласного кардіологічного диспансеру від 09.01.2018р.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника, які заперечували вчинення адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи та додані до неї докази, суд приходить до висновку, що у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід відмовити.

Як виходить зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 20.12.2017р. о 11 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» по вул. Савицького, 67 в м.Ізмаїлі у стані алкогольного спяніння, яке було підтверджено шляхом пройдешня тесту у присутності двох свідків на газоаналізаторі «Драгер», який показав 0,25 проміле.

У судовому засіданні ОСОБА_1, його представник вину у порушенні не визнали, пояснили, що дійсно ОСОБА_1 20.12.2017р. на своєму автомобілі разом із своєю дружиною та ще двома пасажирами виїхав до м. Ізмаїл. До поїздки, під час поїздки він алкогольних напоїв не вживав. Коли вони приїхали до м. Ізмаїла, він рухався по вул. Савицького, підшукуючи місце для паркування транспорту. Серед численних зайнятих місць, виявилася одне, на яке він почав паркуватися. В той момент до нього підійшли працівники поліції, повідомили про те, що він начебто порушив вимоги знаку «Зупинка заборонена», однак, чомусь почали складати адмінпротокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України. Під час складання адмінпротоколу, працівниками поліції було предявлено «Драгер» для проходження тесту, ОСОБА_1 його пройшов, показало 0, 25 проміле, з допустимих 0,20 проміле. При складанні адмінпротоколу ОСОБА_1 пояснював, що він за станом здоровя приймає лікарські препарати, які виготовляються на спирту, але його пояснення не були взяті до уваги. При проходженні тесту на газоаналізаторі були присутні свідки, які знаходилися поруч із працівниками поліції, у сусідній до них машині. Пройти медичний огляд на факт вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 не пропонувалося.

Викладаючи свої доводи, ОСОБА_1 вважає, що в його діях не вбачалося складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівники патрульної поліції перевищили свої повноваження, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він дійсно знаходився у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, він вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичне обстеження на предмет алкогольного спяніння, незважаючи на те, що за наслідками тесту за «Драгером» в нього було встановлено 0, 25 промиле, при допустимих 0,2 промиле, що незначно перевищую допустиму норму, і могло дати такий результат внаслідок впливу лікарських засобів. Згідно виписному епікризу за 2018р. КУ «Одеський обласний кардіологічний диспансер» ОСОБА_1 є хворим на стенокардію, гіпертонічну хворобу, зараз перебуває у стані постінфарктного кардіосклерозу, внаслідок чого постійно проходить курсі терапії, у т.ч. приймає лікарські препарати, у склад яких входить спирт. 20.12.2017р., в день, коли ОСОБА_1 поїхав до Ізмаїлу, він також приймав лікарські засоби, що підтверджується також і показаннями його дружини ОСОБА_3 Допитані під час розгляду справи свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили, що вони разом із ОСОБА_1 поїхали до м. Ізмаїл, водій шукав, де припаркуватися, як тут раптом із сусідньої машини вийшли поліцейські, почали спочатку мовити про порушення вимоги знаку, потім предявили ОСОБА_1 газоаналізаторну трубку, на медичне обстеження вони не їздили. Під час складання адмінпротоколу відносно ОСОБА_1 були присутні свідки, вони їх не знають, після того, як їх зупинили поліцейські, свідки за проханням працівників міліції раптом вийшли із сусідньої машини, яка також була припаркована у зоні дії знаку «Зупинка заборонена», однак до них ніяких претензій, вимог працівники поліції не висували.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи, суд викликав свідків понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (мешканців м. Ізмаїла), вказаних у протоколі, для дачі пояснень в суді, однак з невідомих суду причин вони до суду не явилися.

На підставі вищенаведеного, суд зазначає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, сам факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 заперечує, факт незначного перевищення припустимого показнику у приборі «Драгер» знайшов своє пояснення у судовому засіданні, прямих даних на підтвердження стану алкогольного спяніння суду не надано, доказами, поясненнями свідків (понятих) підтвердити вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, не надається можливості.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у т.ч. в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7,19, ч.1 ст. 130, 245, п.1 ч.1 247, ст.ст. 280, 283, 284-285, п.п. 2.5, 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. , -

П О С Т А Н О В И В

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити. Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 321 КоАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.І. Дудник