Справа № 3/593/113/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Cоколовській Н.Я.

за участю прокурора Оляніцького О.С.

особи, щодо якої розглядається протокол ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого сільським головою Слов»ятинської сільської рада Бережанського району Тернопільської області, розлученого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи головою Слов'ятинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, пункту 6 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», яким строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01 січня 2017року до 01 травня 2017року), подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік лише 13 травня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, пояснив, що він своєчасно по місцю свого проживання, 20-22 квітня 2017 року заповнив е-декларацію та подав її, а через декілька днів він лише перевірив правильність її заповнення, тобто він, як і належиться, подав е-декларацію у встановлений законом строк, чому від його імені декларація подана лише 13 травня 2017 року він пояснити не може.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 рішенням № 1 від 06 листопада 2015 року першої сесії сьомого скликання Слов'ятинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області обрано сільським головою вказаної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання.

Згідно ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Таким чином, згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, і на підставі ч. 1 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції"" є особою, зобов'язаною щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до розділу II пункту 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 був зобов'язаний до 1 травня 2017 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, однак із складеного протоколу та долучених до нього документів видно, що така декларація ним подана лише 13 травня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

І хоч у судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав та пояснював, що його вини у вчиненні вищевказаного правопорушення немає так як він, як і належиться, подав е-декларацію ще 20-22 квітня 2017 року, але із невідомих причин у НЗК така інформація відсутня, а натомість міститься інформація про те, що ОСОБА_2 подав єдину електронну декларацію лише 13 травня 2017 року, однак суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 не заслуговують на увагу та направлені лише на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення і спростовуються наступним.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 не вказує чіткої дати внесення ним електронної декларації, а вказує на те, що ним була подана така декларація ще в кінці квітня 2017 року, приблизно 20-22 числа, однак у його службовому кабінеті відсутнє повідомлення про отримання такої декларації.

Факт несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації про його доходи та зобов'язання фінансового характеру повністю підтверджується матеріалами справи, що були досліджені в судовому засіданні. Із протоколу № 0900131 про вчинення адміністративного правопорушення від 15 лютого 2018 року видно, що він подав е-декларацію лише 13 травня 2017 року.

Інформація, надана суду із Єдиного Державного реєстру декларацій, свідчить про те, що ОСОБА_1 подав лише одну електронну декларацію, яка опублікована 13 травня 2017 року, інформація ж про подану ним декларацію у квітні 2017 року відсутня.

Відповідно до ч.І ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції'" тягне за собою адміністративну відповідальність.

При цьому вказаний Закон не пов'язує настання адміністративної відповідальності за вчинення даного діяння з формою умислу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а обмежується лише констатацією самого факту неподання або несвоєчасного подання декларації про доходи суб'єктом правопорушення.

Також у самому Законі міститься перелік поважних причин несвоєчасного подання декларації, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", являючись суб"єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", достовірно знаючи про зобов'язання до 01 травня подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, а саме: 13 травня 2017 року подав декларацію без поважних причин, тобто він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

І хоч зібраними по справі доказами доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, однак суд вважає необхідним провадження у справі закрити із наступних підстав.

У відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв'язку із збігом трьохмісячного строку, на протязі якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як видно із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його декларація була доступна для загального перегляду, в тому числі і для правоохоронних органів, саме 13 травня 2017 року і саме цього числа працівники Управління захисту економіки в Тернопільській області мали можливість виявити факт несвоєчасного подання ним е-декларації.

Вищевказана інформація підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Таким чином, саме із 13 травня 2017 року, коли службовим особам Управління захисту економіки в Тернопільській області стало відомо про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1, слід рахувати день виявлення адміністративного правопорушення.

Доводи особи, яка склала вищевказаний адміністративний протокол, які відображені у тексті самого протоколу про адміністративне правопорушення того, що днем виявлення адміністративного правопорушення є факт встановлення складу правопорушення - 21 грудня 2017 року (тобто день складення первинного протоколу), суд не бере до уваги, оскільки орган, посадова особа якого складала протокол про адміністративне правопорушення, всі необхідні дані для складання протоколу за фактом несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації були відомі значно раніше про що свідчить звернення жителів с. Слов"ятин Бережанського району Тернопільської області, яке зареєстроване в Управлінні захисту економіки в Тернопільській області ще 11 липня 2017 року (а.с.11) та скрін-шот із сайту е- декларації ОСОБА_1 (а.с. 12).

На будь-які докази, які мають значення для справи, датовані після вищевказаних дат, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, та прокурор в судовому засіданні не посилаються, і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до п. 137 рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» (Заява № 21722/11), суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), n. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень. Суд не вважає за належне вказувати на те, наскільки тривалим повинен бути строк давності, він вважає, що такий підхід, коли строк притягнення до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарних справах, є невизначеним, становить серйозну загрозу принципові юридичної визначеності.

Тому суд вважає, що день, коли посадова особа Управління захисту економіки в Тернопільській області вирішила скласти протокол про адміністративне правопорушення, не може вважатися днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, та суперечить принципу правової визначеності.

ОСОБА_1 можна було би притягнути до відповідальності не пізніше трьох місяців із дня виявлення адміністративного правопорушення.

Отже, на момент розгляду адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчився трьохмісячний строк, передбачений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ст.247, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв"язку із закінченням строків, передбачених ст. 38КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4