Справа № 428/863/18
Провадження №3/428/190/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Лисенко Л.Ю., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, іншого учасника ДТП ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, пенсіонера, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД № 142399, 23.01.2018 ОСОБА_1 о 09 годині 05 хвилин, в м.Лисичанську, керувавши транспортним засобом «ВАЗ 21051» д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного інтервалу, чим здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та спричинив механічні пошкодження обом транспортним засобам.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в письмових поясненнях доданих до протоколу, письмовому заперечені (клопотанні). Також пояснив, що не вважає себе винним, оскільки рухався по головній дорозі, схему місця ДТП складено з порушенням, оскільки проїзні частини перехрестя не пресікаютья прямолінійно. Крім того, при оформленні матеріалів було допущено, ще низку порушень. Вважає винним у ДТП іншого учасника, у звязку з чим просив звільнити його від адміністративної відповідальності, перекваліфікувати зазначені в протоколі пункти ПДР які було порушено та визнати порушником ОСОБА_2

Інший учасник ДТП, ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні письмовим поясненням, що містяться в матеріалах справи. Вважав винним в ДТП ОСОБА_1 Також пояснив, що дорога була засніжена, на дорозі були сугроби, лід, однак проїхати було можливо. Інші автомобілі їздили. Вважає, що автомобіль «ВАЗ 21051» під керуванням ОСОБА_1 не міг самостійно рухатись, оскільки встановлено літню гуму. Підїжджаючи до перехрестя він виконав вимоги знаку «Проїзд без зупинки заборонено», інших знаків не було. Чи на головній дорозі, чи на другорядній знаходився, він не знав. Побачивши, що водій джипу йому подає світловий сигнал, він зрозумів це як намір проїхати в той провулок де він знаходився, тому з метою уступити місце, почав здійснювати рух через перехрестя. Він не бачив, що джипом здійснювалось буксирування «ВАЗ 21051» він не бачив, оскільки джип більше, а «ВАЗ 21051» менше, білого кольору, та ще йшов сніг. Пропускаючи джип, він прижався до бордюри та зупинився. Хоча бордюр і не було видно, однак під снігом він його відчув упершись колесами.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він здійснював буксирування транспортного засобу ВАЗ 21051 під керуванням ОСОБА_1 Буксирування здійснював так як ОСОБА_1 не міг їхати, бо був у сугробі, автомобіль був справний. Коли вони підїжджали до перехрестя та зїжджали з головної дороги, на перехресті він побачив автомобіль «Chevrolet Aveo», що стояв на другорядній дорозі. Оскільки, було засніжено, бордюрів не було видно та фактично була одна колія, він вимкнув аварійну сигналізацію, поморгав ближнім світлом водію «Chevrolet Aveo», розраховуючи, щоб той уступив їм дорогу та ввімкнув аварійну сигналізацію, продовжуючи рух прямолінійно через перехрестя. Автомобіль не зупиняв, оскільки в разі зупинки міг би не тронутися. Однак водій «Chevrolet Aveo», замість того, щоб уступити дорогу, почав рух через перехрестя, виїхавши на головну дорогу. Він з «Chevrolet Aveo» на перехресті розїхався, а потім почув, як йому ззаду сигналять та зупинився. Вийшовши він побачив, що «ВАЗ 21051», якого він буксирував, та «Chevrolet Aveo» не розїхалися на дорозі. Пошкодження були незначні, подряпини в обох на лівих боках. Викликали поліцію, у нього взяли номер телефону, та оскільки він не є учасником ДТП, сказали, що він може їхати. Працівники поліції його допитували за фактом ДТП, ніяких протоколів на нього не складали.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він виїжджаючи зі стоянки побачив як чорний джип на причепі тягнув «Жигілі» з ввімкненою аварійною сигналізацією. Він повернув на право та їхав за «Жигулі» на відстані 50-100 метрів, точніше сказати не може. Назустріч їхало «Chevrolet Aveo». Дорогу не було почищено, була одна колія. Моменту зіткнення він не бачив. Після розїзду з «Жигулі» та «Chevrolet Aveo» автомобілі проїхали ще метрів 50, а потім зупинились. Щоб «Жигулі» «кидало» на дорозі він не бачив, вона їхала в одній колії. Снігопаду на той час вже не було.

Заслухавши пояснення учасників ДТП, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд, вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України обєкт правопорушення, обєктивна сторона, субєкт та субєктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Також судом під час розгляду матеріалів справи було повністю та всебічно досліджено протокол серії БД № 142399 від 23.01.2018 року, схему місця ДТП від 18.09.2018 року, додані письмові пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2 надані заперечення фотознімки та фотокопії з місця ДТП, надані графічні матеріали та інші додані матеріали.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

На підставі наданих документів неможливо встановити винуватця ДТП, оскільки, як встановлено в судовому засіданні відображене на схемі ДТП перехрестя не відповідає дійсності на місцевості, не позначене місце зіткнення ТЗ, траєкторії руху транспортних засобів не зазначено, а з вказаних напрямків руху транспортних засобів не можливо встановити місце їх зіткнення та місце перетину траєкторії руху. Не надано протоколів огляду транспортних засобів, їх ушкоджень, фото- або відеоматеріалів, за для можливості встановлення механізму утворення пошкоджень. Пояснення учасників ДТП суперечать один одному та не підтверджуються поясненнями свідків наданими в судовому засіданні.

Клопотань про проведення експертиз учасниками не заявлялось.

Отже, суд на підставі наявних матеріалів та доказів не може зробити беззаперечний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки суду не було надано достатніх та незаперечних доказів цього, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були допущені порушення, про що також свідчить копія відповіді т.в.о. начальника УПП від 26.02.2018, та які не можуть бути усунені судом при розгляді справи, а учасники не заявляли клопотань про залучення експерта для проведення експертного дослідження з наступним складанням експертного висновку, суд дійшов висновку про неможливість зробити обґрунтований та однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та визнання його провини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП на підставі наявних доказів.

Вина це обовязкова ознака субєктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Отже, суд прийшов до висновку, що фактично в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна та субєктивна сторони, оскільки в ході судового засідання його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не знайшла свого достеменного підтвердження поза розумними сумнівами.

Крім того, за нормами КУпАП суд позбавлений можливості перекваліфіковувати дії та зазначені в протоколі порушення пунктів ПДР які інкримінуються особі, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тим паче в суду відсутні повноваження під час розгляду справи встановлювати провину іншої особи, відмінної від тої, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки за своєю суттю адміністративний процес за нормами КУпАП носить обвинувальний характер.

У звязку з вищевикладеним, суд згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП вважає за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з підстав недоведеності його вини.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 25, 124, 221, 245, 268, 278, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник