АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/193/17 Головуючий у І-й інстанції - Федоріщев С.С.
Справа № 201/527/18-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що працює приватним підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 - 10 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 8500 гривень, стягнуто на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 6 січня 2018 року близько 11 години 00 хвилин, за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 1а, ОСОБА_1 здійснював прийом побутового брухту від фізичних осіб без оформлення акту приймання, чим порушив п. 5 ст. 4 Закону України «Про металобрухт», та без оформлення посвідчення «Про радіаційну безпечність металобрухту», чим порушив ДСТУ 4121-2012, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-10 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, такою, що не відповідає матеріалам провадження та фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що відсутні будь - які докази вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, пояснення надавалися стосовно проведеного обшуку 19.01.2018 року у кримінальному провадженні, в ході якого було вилучено грошові кошти в сумі 610 грн. та більше тонни металобрухту, а протоколу та пояснень він не підписував та взагалі вважав, що здійснюється розгляд саме кримінального провадження, а тому надав свої пояснення стосовно цього факту. Вказує, що 16.01.2018 року він не здійснював прийому металобрухту.

Зазначає, що в протоколі ГП №414949 від 16.01.2018 року відсутні дані про особу, яка збула брухт, понятих та свідків, а також відсутні і речові докази, оскільки зазначено, що під час складання протоколу нічого не вилучалося, тобто ніякого металу не було виявлено, у зв'язку з чим і відсутні докази та ознаки в його діях інкримінованого правопорушення.

Крім того вказує, що складений відносно нього протокол суперечить вимогам законодавства, а тому не підлягав розгляду, проте суд не перевірив його на відповідність вимогам закону і передчасно розглянув справу.

Апелянт також акцентує свою увагу на тому, що проведення розгляду даного провадження відбулося в порушення вимог КУпАП, було допущено неповноту та необ'єктивність судового розгляду.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 - 10 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 - 10 КУпАП настає за порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, посадовою особою суб'єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, за те, що він за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом першої інстанції, 06 січня 2018 року о близько 11 годині 00 хвилин, за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 1а, здійснював прийом побутового брухту від фізичних осіб без оформлення акту приймання, чим порушив п. 5 ст. 4 Закону України «Про металобрухт», та без оформлення посвідчення « Про радіаційну безпечність металобрухту», чим порушив ДСТУ 4121-2012.

Згідно з ст. 4 ЗУ "Про металобрухт" операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред'явленні ними документа, який засвідчує особу, та обов'язково оформляється актом приймання. В акті приймання побутового металобрухту від фізичних осіб зазначаються дані документу, який засвідчує особу, та опис металобрухту. Фізичні особи можуть здійснювати операції лише з побутовим металобрухтом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 280 КУпАП судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення зокрема має бути з'ясовано чи винна особа яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з оскаржуваною постановою, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ГП №414949, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; фотодоказами, наявними в матеріалах провадження, з яких вбачається, що на споруді пункту прийому металобрухту, який використовував ОСОБА_1., розміщений прейскурант із вказівкою вартості одного кілограму різних металів, які приймаються; первинними письмовими поясненнями самого правопорушника, в яких він підтвердив факт здійснення ним прийому металобрухту від фізичних осіб без складання відповідних актів та за відсутності посвідчення про радіаційну безпеку металобрухту.

Також приймається до уваги, що у своїх письмових поясненнях на адресу суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що здійснював приймання металобрухту без належних дозволів та без складання відповідних актів, зазначивши при цьому, що йому не було роз'яснено порядок приймання металобрухту та він пропрацював лише неповних два тижні, а весь зібраний у таких спосіб метал було вивезено без його згоди (а.с. 32).

У зв'язку з наведеним не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта про невідповідність викладених у постанові суду першої інстанції висновків про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 - 10 КУпАП, фактичним обставинам провадження, та про відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б свідчили про вчинення ним даного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що при складанні протоколу він був позбавлений можливості надати свої заперечення та не підписував ані протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні нього, ані пояснень, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, оскільки як вказаний протокол, так і письмові пояснення були власноручно підписані ОСОБА_1 без зауважень, при цьому у протоколі було зазначено про наявність пояснень апелянта на окремому аркуші. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що зміст та зовнішній вигляд протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2018 р., в якому ОСОБА_1 тричі поставив свої підписи у різних графах, не дає підстав для висновку, що останній міг не розуміти, що відбувається процедура притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 - 10 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що під час складання протоколу не було вилучено металолому, що на його думку свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 - 10 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки винуватість правопорушника матеріалами справи підтверджується поза розумним сумнівом.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень вимог 254 - 256 КУпАП, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 мають формальний характер, не знаходять свого підтвердження та спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця