Провадження № 3/243/142/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Словянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зареєстрований, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 2 ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Словянського міськрайонного суду знаходиться адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП 431959 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173 КУпАП.

Розглянувши даний матеріал про адміністративне правопорушення, вважаю, що дана справа підлягає поверненню до Словянського ВП ГУНП в Донецькій області для належного оформлення, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою.

Однак ОСОБА_1 до суду не зявився, крім того не був доставлений приводом для розгляду справи про адміністративне правопорушення в судове засідання про що свідчить рапорт Словянського ВП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до п. 2 Положення про Національну поліцію, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 877, Національна поліція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 вказаного вище положення, Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.

У відповідність до Положення про патрульну службу МВС, затвердженого Наказом МВС України від 02.07.2015р. № 796, у своїй діяльності працівники патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України керуються законодавством України. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ, патрульна служба припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;у випадках та в спосіб, передбачені законодавством, розглядає справи про адміністративні правопорушення і застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників. У випадках, визначених законодавством, здійснює затримання особи та її доставлення, а також застосовує інші заходи забезпечення провадження відповідно до законодавства.

В порушення вимог ст.ст. 173, ч. 2 ст. 173, 178 ч.3, 260, 261, 268, 277, 277-2 КУпАП, які є обовязковими для виконання працівниками Національної поліції, обов'язкову присутність ОСОБА_1 працівниками органу внутрішніх справ (Національної поліції) для розгляду справи не забезпечено.

Ніякими законодавчими актами працівники Національної поліції не звільнені від виконання вимог даних норм закону (КУпАП), які вказаними особами не виконані.

Для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи та виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення ст. 260 КУпАП, передбачені заходи забезпечення, які провадяться органом внутрішніх справ. Без здійснення таких розгляд даної справи є неможливим. Зокрема, вказана стаття передбачає, що заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються органом внутрішніх справ (Національною поліцією) крім іншого, для забезпечення своєчасного та правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення.

Порядок застосування такого заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення як адміністративне затримання, регламентовано ст. 261 КУпАП.

На обов'язковість явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до органу, який вирішує справи, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, також звертає увагу Пленум ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами, цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення».

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10, судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т.ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КпАП ). За відсутності таких даних і неможливості їх доповнити суддя повертає матеріали органу внутрішніх справ для додаткового оформлення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до норм ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно д о ст. 6 цієї ж Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не

узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції були констатовані також у таких рішеннях ЄСПЛ: «Паскал проти України» (рішення ЄСПЛ від 15 вересня 2011 року), «Буров проти України» (рішення ЄСПЛ від 17 березня 2011 року), «Коробов проти України» (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2012 року), «Іззетов проти України» (рішення ЄСПЛ від 15 вересня 2011 року), «Тодоров проти України» (рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року), «Балицький проти України» (рішення ЄСПЛ від 03 листопада 2011 року), «Плєшков проти України» (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), «Третьяков проти України» (рішення ЄСПЛ від 29 вересня 2011 року), «Борисенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року).

З урахуванням вищевикладеного, суддя позбавлений можливості розглянути справу без особи, оскільки її явка не була забезпечена працівниками поліції, постанова суду про привід правопорушника в судове засідання не виконана, а тому вважає необхідним направити справу на доопрацювання для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 268, 277, 277-2, 278, 283,284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення № 3/243/142/2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 173 КУпАП до Словянського ВП ГУНП в Донецькій області для належного оформлення.

Копію постанови направити до Словянського ВП ГУНП в Донецькій області.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_2