Провадження №3/428/395/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Рочевої М.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли які надійшли від Управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 164 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕН 289201 від 01.12.2003 року виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС в Луганській області, не працюючої, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області від Управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Луганській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 697063 від 14.12.2017 року, 09.12.2017 року о 18 годині 00 хвилин за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр.. ХіміківАДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу здійснювала систематичну господарську діяльність з надання послуг щодо тимчасового розміщення людей, за що отримувала грошову винагороду у розмірі 70 грн. з кожної особи, чим порушила ст. 58 Господарського кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не визнала, надала письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи, та пояснила, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить їм з чоловіком на праві спільної сумісної власності. Вони вирішили здавати вказане помешкання в оренду та 12.10.2017 року уклали договір оренди зазначеної квартири з її далеким родичем ОСОБА_3, який мав сплачувати їй грошові кошти за проживання в розмірі 2 тисячі гривень на місяць, а також окремо сплачувати за комунальні послуги. За увесь час оренди вона лише один раз відвідувала квартиру з метою перевірити лічильники, ніяких ознак того, що в квартирі організований «хостел» вона не помітила, жодних сторонніх осіб в квартирі не було. З сусідами вона не спілкувалася, оскільки квартиру вони придбали нещодавно та з сусідами не знайома. У грудні 2017 року її було викликано до поліції, при цьому сказали взяти з собою документи на квартиру. В поліції з нею грубо розмовляли, казали, що вона займається господарською діяльністю та здає свою квартиру у найм, що не відповідає дійсності.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущені процесуальні порушення. У самому протоколі про адміністративне правопорушення у графі «заяви та клопотання» є закреслення відомостей, що є порушення норм інструкції, а отже протокол не може використовуватися як доказ у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, у протоколі ім'я та по батькові посадової особи, яка склала протокол, вказане не повністю що є порушенням Інструкції. Разом з тим, однією з ознак господарської діяльності є систематичність її здійснення. Відповідно до чинного законодавства систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії здійснюються протягом року більше чотирьох разів. Додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, нібито для підтвердження факту вчинення відповідного правопорушення, не може бути визнано судом як доказ, підтверджуючий факти систематичного здійснення певної господарської діяльності без державної реєстрації. Крім того, згідно договору оренди житла, квартира АДРЕСА_3 була здана в оренду іншій особі, яка мешкала у даній квартирі у період визначений у протоколі в якості орендаря. Просив суд закрити провадження у даній справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що Михайлова є сестрою його батька, з нею вони рідко спілкувалися, оскільки його батьки давно розлучилися. У жовтні 2017 року він шукав собі окреме житло та від знайомих дізнався, що Михайлова здає свою квартиру. Він до неї звернувся з приводу найму житла, вона показала квартиру та його все влаштувало. 12.10.2017 року вони з ОСОБА_1 уклали договір оренди житла, після чого він став проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Він сам проживав у вказаній квартирі, крім нього в квартирі ніхто не проживав, іншим людям він житло не здавав. Ніякого «хостелу» в квартирі не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює оперуповноваженим ОСОБА_5 в Луганській області. У грудні 2017 році співробітниками їхнього управління було виявлено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке вчинено ОСОБА_1. Після чого остання була запрошена до відділу для дачі пояснень та в присутності захисника у відношенні ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол. Він згоден з тим, що згідно розділу 2 п. 9 Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються ПІБ посадової особи, яка складала протокол повністю, без скорочень, а ним було зазначено лише свої ініціали. Особисто він за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр.. ХіміківАДРЕСА_1, де знаходився «Хостел», не виїжджав, чи заходили його колеги в квартиру за вищевказаною адресою, йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює оперуповноваженим ОСОБА_5 в Луганській області. У грудні 2017 року надано доручення щодо відпрацювання організації «Хостелу» в квартирі за адресою: АДРЕСА_4. По приїзду на місце вони постукали у двері та запитали, чи тут знаходиться «Хостел», їм відповіли, що так. Адміністратор їм відчинила двері, після чого вони побачили, що в приміщенні висять правила проживання та прайс на послуги, також там вже були заселені люди. Адміністратор їм пояснила, що працює даний «Хостел» давно, а його власницею є ОСОБА_1 Вони перебували на порозі приміщення, куди їх запросила адміністратор, в кімнати квартири не заходили. Особистого він ніяких фотознімків в квартирі не робив, чи робили фотознімки його колеги йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює оперуповноваженим ОСОБА_5 в Луганській області. У грудні 2017 року вони отримали оперативну інформацію, що за адресою: АДРЕСА_4 організовано «Хостел», який надає послуги для проживання осіб, також люди, які проживали у вказаному «хостілі» пояснювали, що приміщення квартири обладнані під «хостел». Приїхавши на місце вони допитали працівників організованого «хостелу», які повідомили, що вони працюють адміністраторами, а власницею «хостелу» є ОСОБА_1 Особисто він опитував ОСОБА_8, все це відбувалося на порозі квартири, в кімнати він не заходив. Особистого він ніяких фотознімків в квартирі не робив, чи робили фотознімки його колеги йому не відомо.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, захисника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Так, суд зобовязаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якої зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час у протоколі № 697063 від 14.12.2017 року при викладі обставин вчинення правопорушення не відображено період часу, протягом якого ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, тоді як саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов'язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов'язковими для господарської діяльності;

Разом з тим, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 697063 від 14.12.2017 року, 09.12.2017 року о 18 годині 00 хвилин за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр.. ХіміківАДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу здійснювала систематичну господарську діяльність з надання послуг щодо тимчасового розміщення людей, за що отримувала грошову винагороду у розмірі 70 грн. з кожної особи, чим порушила ст.. 58 Господарського кодексу України.

Проте, під час судового розгляду, ОСОБА_1 заперечила факт зайняття господарською діяльністю та пояснила, що вона є співвласником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка на умовах оренди передана у строкове користування ОСОБА_3, що підтверджується договором оренди квартири від 12.10.2017 року, згідно якого орендодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_10, з однієї сторони, та орендар ОСОБА_3 з другої сторони, уклали договір згідно п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4.

Вказані обставини підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Суд намагався зясувати обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 шляхом неодноразових викликів свідків пояснення яких додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, але за викликом вказані свідки для дачі пояснень у судовому засіданні не з'явилися.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі № 697063 від 14.12.2017 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3, ст. 294 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП України закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова