Справа № 752/8128/18
Провадження №: 3/752/4215/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ірміно Луганської області, громадянина України, курсанта 211пс навчальної групи військового гуманітарно-лінгвістичного факультету Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка, у званні солдата, який проживає у гуртожитку АДРЕСА_1, -

до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 КУпАП, -

встановив:

Військовослужбовцю ОСОБА_1 інкримінується самовільне залишення в умовах особливого періоду розташування Військового інституту у період з 21 год. 30 хв. 8 березня 2018р. по 14 год. 9 березня 2018р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт самовільного залишення території інституту у визначений в протоколі період та час визнав. Суду пояснив, що зробив це тому що перебував у схвильованому стіні через дзвінок матері, яка потребувала на ліки у зв'язку із раптовим погіршенням стану здоров'я. Весь час відсутності перебував разом із матір'ю, яка мешкає у с. Мощун, розташованому в Київській області.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного

Вина військовослужбовця ОСОБА_1, курсанта 211пс навчальної групи військового гуманітарно-лінгвістичного факультету Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, у самовільному залишенні території розташування вищезазначеного військового навчального закладу, у період з 21 год. 30 хв. 08.03.2018р. по 14 год. 09.03.2018р., у порушення порядку звільнення із розташування військово-навчального закладу, передбаченому ст.ст. 217, 222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підтверджується даними, що знаходяться в матеріалах справи, а також поясненнями самого ОСОБА_1

Між тим, суд не погоджується, що зазначені дії відбулися в умовах особливого періоду.

Згідно абз.11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз.4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду, обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Відповідно до Указів виконуючого обов'язки Президента України: від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» №303/2014 та від 6 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію», Указів Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 і від 14 січня 2015 року №15 особливий період діяв в Україні з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року, з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року, з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року. У період з 23 серпня 2015 року по дату вчинення інкримінованого правопорушення (8-9 березня 2018р.) особливий період не діяв. Навпаки, у 2017-2018р.р. Президентом України приймалися відповідні укази про демобілізацію.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. ч.4 ст.17211 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття справи.

Керуючись ст. 9, 10, 11, ч.4 ст. 17211, 251, 252, ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 17211 КУпАП, закрити.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяті днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.