Номер провадження: 33/785/185/18
Номер справи місцевого суду: 501/2142/17
Головуючий у першій інстанції Семенов О. А.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тьосової Я.В.

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24.10.2017 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24.10.2017 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_3, 02 вересня 2017 року, о 0935 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Судозоводський у м. Херсоні з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), на вимогу поліцейського, у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відмовився від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду Захаров В.П. подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити йому строк на оскарження постанови, у зв'язку з тим, що справу було розгляну у його відсутність, про винесене рішення він дізнався лише 13.12.2017 року. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову та закрити провадження по справі, посилаючись при цьому на порушення судом першої інстанції його права на захист, в зв'язку з тим, що справа була розглянута у його відсутність.

Судовий розгляду в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_3, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи , в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, але його права представляв захисник, який повідомив про обізнаність апелянта про судовий розгляд.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови судді районного суду, 24.10.2017 року ОСОБА_3 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.10-11).

Матеріали судової справи містять розписку ОСОБА_3 про отримання ним копії оскаржуваного рішення 13.12.2017 року (а.с.14), а тому апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити останньому право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №151453 від 02.09.2017 року та поясненнями до нього, ОСОБА_3, 02 вересня 2017 року, о 0935 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Судозоводський у м. Херсоні з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), на вимогу поліцейського, в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1-4).

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення підтверджується власноручними поясненнями останнього в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив, що вживав напередодні алкогольні напої, а тому від нього чутний запах алкоголю (а.с.1).

З урахуванням того, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 відсутні доводи на спростування зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а захисником також не наведено доводів на спростування факту відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено вимоги КУпАП та справу було розглянуто у його відсутність, та саме ці обставини, на його думку є підставою для скасування постанови судді районного суду та закриття провадження по справі, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки право на захист та доступ до правосуддя було компенсовано на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, але в судове засідання апеляційного суду останній також не з'явився.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_3 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

При цьому, апеляційний суд вважає, що процедура судового розгляду справи про адміністративне правопорушення на стадії розгляду в районному суді відносно ОСОБА_3 в повній мірі узгоджувалася з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 повідомлявся районним судом про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання на його адресу, зазначену останнім в протоколі про адміністративне правопорушення, судової повістки, яку він не отримав в поштовому відділені.

За таких обставин доводи апелянта про порушення порядку судового розгляду його справи, зокрема розгляду справи в районному суді за його відсутністю, що вказує на незаконність оскаржуваного рішення є безпідставними, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення в зв'язку з процесуальними порушеннями та погоджується з висновком судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що вказує на необґрунтованість апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Іллічівського міського суду Одеської області 24.10.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 24.10.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Копію постанови невідкладно надіслати апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський