ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/31/18 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, такого, що не працює, з участю його представника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2018 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати постанову місцевого суду, закривши провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, що, на думку апелянта, свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Також зазначає, що такий огляд особи проведено з порушенням вимог закону, результат огляду не відповідає дійсності, оскільки відсутні будь - які докази, що в присутності ОСОБА_1 складався Акт медичного огляду № 190 та надавався останньому для ознайомлення. Крім того, відсутні будь - які належні та допустимі докази, зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказує, що судом при винесенні оскаржуваної постанови не були взяті до уваги обставини, встановлені постановою від 23.07.2018 року, а саме те, що в протоколі серії БД № 066633 від 17.06.2018 року внесено додаткові записи після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції не містять безперервної відеофіксації правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1, а на зазначених відеоматеріалах частково відсутній звук.

Крім того, апелянт зазначає, що місцевий суд в порушення вимог закону, сам з власної ініціативи усунув зазначені недоліки, перебравши на себе функції обвинувача, зазначивши при цьому обставини, які відсутні як в протоколі, так і в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ОСОБА_2, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Так, згідно ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 17 червня 2018 року о 04 год. 44 хв. в с. В. Гаї по вул. Підлісна, 6 керував автомобілем марки «IVECO DAILY» номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в КУТОР ТОНД, висновок №190 від 17 червня 2018 року, результат - 1,50 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, у зв"язку з чим місцевий суд притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КупАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 ознаками алкогольного сп'яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2018 року о 04 год. 35 хв. поліцейський роти 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_3 під час патрулювання спільно із ОСОБА_4 отримали повідомлення про те, що водій автомобіля IVECO білого кольору, який рухався по вул. Підлісна в с. В.Гаї, перебуває у стані алкогольного сп"яніння. Прибувши на зазначену вулицю, вони виявили даний автомобіль, у якого не працював задній лівий габаритний ліхтар, і прийняли рішення про зупинку даного автомобіля. В ході перевірки документів у водія ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія, у зв"язку з чим відносно нього складено постанову від 17 червня 2018 року серії ВР №073942 про вчинення ним адмінправопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, яку він не оскаржував та заперечень з цього приводу на заявляв. Крім того, у останнього також було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, що виражались різким запахом алкоголю з ротової порожнини, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, нечітка мова. Даному водієві було запропоновано пройти тест на стан сп'яніння, проте він в присутності двох свідків проходити його відмовився та виявив бажання пройти огляд у медзакладі. Огляд на стан сп'яніння проводився в КУТОР ТОНД, за результатом якого згідно висновку лікаря №190 від 17 червня 2018 року у ОСОБА_1 виявлено 1,50 % (проміле) алкоголю в крові, у зв"язку з чим працівниками поліції і був складений протокол про адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеозаписи, з яких вбачається, що останній добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп"яніння у медичному закладі за допомогою газоаналізатора Alcotest, в результаті чого лікарем медичного закладу КУТОР ТОНД складено висновок та Акт медичного огляду, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Як вбачається з п.4 наявного в матеріалах Акту медичного огляду, ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп"яніння направляв лейтенант поліції ОСОБА_4 Таким чином відсутність в матеріалах справи самого направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що у своїй скарзі звертає увагу апелянт, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки воно не є принциповим і не впливає на остаточне рішення.

Більше того, ОСОБА_1 сам наполягав на проходженні такого огляду у медичному закладі, право на що він реалізував, при цьому будь-яких зауважень з приводу порушення порядку огляду останній не висловлював.

Твердження про те, що у Висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння повинно зазначатись кількість виявленого проміле, на увагу не заслуговує, оскільки у ньому, серед іншого, зазначається результат такого огляду, який здійснюється на підставі Акту медичного огляду, в якому описуються ознаки алкогольного сп"яніння, а також кількість виявленого проміле, як в даному випадку 1,5 %.

Що стосується недоліків, на підставі яких Тернопільським міськрайонним судом 23 липня 2018 року вказані матеріали були направлені на дооформлення, то, на думку суду апеляційної інстанції, вони не є такими, що безумовно тягнуть за собою скасування рішення місцевого суду.

Зокрема, як вбачається з відповіді т.в.о. начальника відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області Профецького І.Г., відсутність часу складення протоколу про адмінправопорушення на його копії пов"язується з неякісним копіювальним папером, при цьому на оригіналі даного протоколу час та дата його складення зазначені належним чином. Щодо неналежності відеозаписів, долучених до матеріалів справи, то такі доводи також є необґрунтованими, оскільки наявність чи відсутність відеозапису згідно закону не є обов"язковим доадтком до протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2018 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 17 вересня 2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис