АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/2967/17 Головуючий у першій інстанції : ОСОБА_1
Номер провадження № 33/791/67/18 Доповідач в апеляційної інстанції :ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Херсон

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Литвиненко І.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, згідно довідки Державної фіскальної служби України від 28.12.2017 року надати РНОКПП вказаної фізичної особи не має можливості з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам та обставинам справи. В мотивування своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції 12.01.2018 року провів розгляд адміністративної справи без його участі, судову повістку не отримував. Стверджує, що копію постанови отримав 18.01.2018 року, з матеріалами адміністративної справи ознайомився 25.01.2018 року, у звязку із чим можливості подати апеляційну скаргу протягом 10 днів із дня винесення постанови не мав можливості. Просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, постанову суду першої інстанції від 12.01.2018 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, в судове засідання не зявився.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції. Копію постанови суду від 12.01.2018 року ОСОБА_3 отримав 16.01.2018 року, з матеріалами адміністративної справи був ознайомлений 25.01.2018 року, тому, слід вважати, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважної причини і він підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол, згідно якого, він 14.12.2017 року о 20:20 годині на 42 км а/д ОСОБА_4 ОСОБА_5 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак «АР3090АВ», з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння, відповідно до встановленого порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За правовим змістом вимоги ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах (протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №361084 від 14.12.2017 року таписьмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5Ю.), а сама ж відмова ОСОБА_3 і є тією бездіяльністю, відповідальність за яку передбачена в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Також, відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі зафіксована поясненнями свідків, які додані до матеріалів справи на окремих аркушах (а.с.3,4).

Доводи апеляційної скарги також спростовуються показами свідка ОСОБА_7, який в ході допиту судом апеляційної інстанції пояснив, що 14.12.2017 року під час руху на автомобілі був зупинений ОСОБА_3, в стані алкогольного спяніння, який відмовився від проходження медичного огляду в лікувальному закладі та від застосування спеціальних технічних засобів в присутності свідків.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_3, а тому апеляційні доводи скаржника визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12.01.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2