ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 березня 2018 рокуСправа №: 695/574/18
Номер провадження 3/695/565/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії № 9 від 26..02.2018 року, гр. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем та військовою службовою особою, діючи умисно, всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення вищевказаних статутних вимог, недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби, 05.02.2018 року не повернувшись із щорічної відпустки до військової частини НОМЕР_1 , з метою наступного направлення до місця проходження військової служби, а саме військової частини НОМЕР_2 , яка виконує бойове завдання в зоні проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2018 року №27, посвідчення про відрядження від 05.02.2018 року, проведеного йому інструктажу, без поважних причин до місця служби, розташування військової частини НОМЕР_2 у зазначений йому термін, 06.02.2018 року не з`явився, чим заподіяв шкоду охоронюваним законом інтересам військової служби, яка виявилась у підриві бойової готовності підрозділу, невиконанні обов`язків військової служби, поданням негативного прикладу для інших військовослужбовців та порушенні військової дисципліни, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, як нез`явлення без поважних причин до місця служби в умовах особливого періоду.
Під час розгляду справи ОСОБА_2 вину визнав, та пояснив, що не поїхав у АТО, оскільки його матері стало погано і він не зміг її залишити саму.

Прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону Лук`яненко А.В. та представник військової частини Кравченко Ю.О. під час розгляду справи повністю підтримали складений адмінпротокол.
При вирішенні справи суддя виходить з наступного.
Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за нез`явлення без поважних причин до місця служби в умовах особливого періоду.

КУпАП не містить поняття особливого періоду, тому норма ч. 4 ст. 172-11 КУпАП є бланкетною.

Поняття «особливого періоду» міститься в абзаці 11статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Таким чином, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення воєнного часу або закінчення часу (строків) мобілізації, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
17 березня 2014 року Виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ.
Згідно пункту 8 цьогоУказу, він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.
Закон України від 17 березня 2014 року №1126-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме 18 березня 2014 року.
Відповідно до пункту 3 зазначеногоУказу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено пунктом 3 Указу, тобто 45 діб.
Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.
Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затвердженоЗаконом України № 1240-VІІ від 06.05.2014, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України № 1240-VІІ від 6 травня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу В.о. Президента України від 6 травня 2014 року № 454/2014 становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.
Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014, який затвердженоЗаконом України від 22 липня 2014 № 1595-VІІ, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України від 22 липня 2014 № 1595-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.
Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 № 113-VІІІ, оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України від 15.01.2015 № 113-VІІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 становила 210 діб: з 20 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.
З наведеного вбачається, що, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.
Отже, станом на момент вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а саме 06.02.2018 року, особливий період не діяв.
У своєму протоколі військова прокуратура посилається на постанову Вищого адміністративного суду України від 16.02.2015 року, справа №800/582/14, в якій визначено, що закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.
Однак у ній же зазначено, що законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Разом із цим у вказаній постанові також вказано, що особливий період пов`язується, зокрема, із проведенням мобілізації. Особливістю проходження військової служби в період мобілізації є те, що усі військовослужбовці, які перебувають на цей час на військовій службі у Збройних Силах України, звільненню в запас не підлягають, за винятком військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до 16 років (підпункт 2 пункту 252 Положення № 1153).
Саме питання звільнення військовослужбовців є предметом розгляду по вказаній справі, а не вчинення військовослужбовцями правопорушень під час проходження ними військової служби.
Натомість на спростування доводів прокурора про особливість проходження військової служби в період мобілізації щодо заборони звільнення в запас військовослужбовців, за винятком військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до 16 років, свідчить і указ Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» від 26.09.2016 року № 411/2016.
Даним указом звільнено в запас військовослужбовців, тим самим вказане свідчить про відсутність особливого періоду станом на 26.09.2016 року, а доказів про прийняття будь-яких інших нормативних актів про оголошення мобілізації після 26.09.2016 року, прокурором не надано, а судом не встановлено.
За вказаних обставин, вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП не знайшло підтвердження під час розгляду справи в суді.
Відповідно до ст. п.1 ч.1 ст. 247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного справа підлягає до закриття у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.4 ст. 172-11, п.1ст.247, ч.3 ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП провадженням закрити, у в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко