П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2018 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1. (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 11.11.2017 о 04 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Марка Черемшини, 19, керував транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest 6810 в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Поліщук Д.І. подав до суду клопотання про направлення на доопрацювання справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки справа не містить даних, які б свідчили про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року, що передує даті вчинення правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2017 року серії БД №119039. В протоколі відсутні дані щодо сертифікації спеціального технічного засобу за допомогою якого проведений огляд ОСОБА_1, а також відсутні відомості щодо наявності сертифікату про проведення перевірки технічного засобу. Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів нечіткий, не вказано прізвище, ім'я та по батькові на кого саме складено даний протокол, суть адміністративного правопорушення, дати та місця складання. Відсутні пояснення свідків та ОСОБА_1, що унеможливлює з'ясування обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

Відповідно до положення статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з досліджуваного адміністративного матеріалу, останній містить результати пошуку адмінпротоколів, відповідно до яких постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.12.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду становить 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Однак, адміністративний матеріал не містить інші дані, які б свідчили про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП протягом року, що передує даті вчинення правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2017 року Серії БД № 119039, а також протокол про адміністративне правопорушення не містить даних, якими охарактеризовано стан особи, що притягається до адміністративної відповідальності, із вказівкою саме на ознаки стану алкогольного сп'яніння.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, шо затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 №1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держсопживстандартом. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Однак, будь яких відомостей, які б вказували на пред'явлення ОСОБА_1 такої вимоги, ані відеозапис з нагрудної камери поліцейського, ані інші матеріали справи не містять, також при матеріалах справи відсутні пояснення свідків, не було долучено до матеріалів відомостей про відсторонення від керування автомобілем.

З огляду на вищевикладене, є доречним направити цю справу до Управління патрульної поліції в місті Києві для перевірки цих даних з метою дотримання імперативних завдань КУпАП викладених у статті 1 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 221,245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Матеріали справи про адміністративні правопорушення №755/17527/17 (провадження 3/755/142/18) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повернути до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві поліції (за адресою м. Київ вул. Народного ополчення, 9, індекс 03151) для усунення вище зазначених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя