Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4169/17 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 17.11.2017 року о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак Е3422ЖИ, по вул. Вокзальній в м. Новоград-Волинський, Житомирської області з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду у встановленому порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння категорично відмовився у присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оспорює фактичні обставини справи, а саме, те, що він не керував транспортним засобом та перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Вказує, що суд першої інстанції, всупереч ст. 268 КУпАП порушив його право на захист, оскільки проігнорував його клопотання про звукозапис судового засідання, участь захисника у справі, не викликав свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недостовірним доказом та не відповідає положенням ст. 256 КУпАП, оскільки істотно порушує вимоги ст. 266 цього Кодексу.

Крім цього, вказує, що його пояснення та пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 суперечать викладеним в протоколі обставинам та поясненням поліцейського ОСОБА_6, однак суд не вжив заходів для усунення цих суперечностей шляхом допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на виклику яких він наполягав у клопотанні.

Зазначає, що відсутні дані про те, що він був відсторонений від керування автомобілем, а суд першої інстанції не взяв це до уваги та не надав належної оцінки діям поліцейських.

В протоколі відсутні дані про те, що він відмовився пройти медичний огляд з метою перевірки стану алкогольного сп'яніння, оскільки поліцейський йому не пропонував.

Також, зазначає, що суд не перевірив його пояснення щодо порушення працівниками поліції вимог закону при складанні адміністративного протоколу та проведенні огляду на стан сп'яніння.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

25.01.2018 року ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав свою апеляційну скаргу, у зв'язку з клопотанням останнього розгляд справи було відкладено на 15.02.2018 року, однак у дане судове засідання ОСОБА_1 не з'явився та не повідомом причини неявки, а тому суд апеляційної інстанції визнає за можливе проводити розгляд у його відсутність, оскільки про час та місце судового розгляду він повідомлений належним чином згідно з розпискою від 25.01.2018 року.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп'яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп'яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння чи перебування під дією лікарських засобів працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та працівника поліції ОСОБА_6, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп'яніння, а також перебував на місці водія за кермом автомобіля, що він і сам не заперечував у суді.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом прядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків та у закладі охорони здоров'я) відмовився.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився підписати його та дати пояснення з приводу викладених у ньому обставин події.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Суд належним чином проаналізував пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, які були допитані у суді за його клопотанням дав їм оцінку у своїх висновках поставивши їх під сумнів з огляду на їх не узгодженість між собою, погоджується з таким висновком і суд апеляційної інстанції.

До такого переконання суд апеляційної інстанції приходить враховуючи і позицію апелянта, який в протоколі не зазначив заперечень про незгоду з діями працівників поліції, про те, що не керував транспортним засобом, відсутності свідків, доказів про оскарження рішення про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення, правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП чи дій працівників поліції не надав.

Не знаходить апеляційний суд порушень і при розгляді судом протоколу щодо ОСОБА_1 про які він вказує в апеляційній скарзі, оскільки посилання останнього про порушення його права на захист, упередженість судді є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи, а здійснення судом звукозапису судового засідання не передбачено чинними нормами КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук