Провадження №: 3/752/8413/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об'єднані адміністративні матеріали, що надійшли з Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, не маючого на час розгляду справи місця проживання, з тимчасовою адресою для листування: АДРЕСА_2, інваліда ІІІ групи, пенсіонера МВС, за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення 04.09.2018 року о 15год. 30 хв.., 05.09.2018 року о 18 год., 08.09.2018 року о 15 год. 30 хв., 20.09.2018 року о 19 год., за місцем колишнього проживання за адресою: АДРЕСА_2 вчинення домашнього насильство психологічного характеру відносно дружини - ОСОБА_2, а також 04.09.2018 року о 15.30 год. вчинення домашнього насильство психологічного характеру відносно дочки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 та на протязі багатьох років, починаючи з 1995р. проживав із нею та донькою за адресою АДРЕСА_2. 20.08.2018р. його було незаконно виселено із квартири. Вищезазначені обставини є приводом суперечок між ним та дружиною і дочкою. Факт того, що його не пускають до квартири, він кожного разу фіксує шляхом телефонного звернення до поліції на номер «102». Заперечує, що погрожував дружині у визначені в протоколах дати, у спростування зазначеного надав записи телефонних розмов. Також заперечував, що вчиняв у визначені в протоколах дні будь-які дії, внаслідок яких могла бути завдана шкода психічному здоров'ю його дружини або доньки. З приводу складання протоколів зазначив, що вони були складені дільничним ОСОБА_1 08.10.2018р. у приміщенні райвідділку поліції. Під час їх складання йому погрожували, з приводу чого погіршився стан його здоров'я та йому була викладена швидка допомога і він був доставлений до лікарні. З протоколами його не ознайомлювали.

В судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що подала на розлучення і її чоловік 20.08.2018р. пішов з квартири, в якій дійсно проживав до цього, але яка йому не належить і у якій він не прописаний. З приводу того, що ОСОБА_1 намагається силою та обманом потрапити до квартири, вона неодноразово звертається до поліції. У зазначені в протоколі дні її чоловік неодноразово дзвонив їй на роботу, мобільний та погрожував фізичною розправою, а також залякував, висловлювався нецензурними словами, а 20.09.2018р. він намагався потрапити до квартири та утримував двері силою. Вважає, що відносно неї чоловіком постійно вчиняються насильство психологічного характеру.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, а також надані учасниками судового розгляду відео та звукозаписи подій, приходить до наступного.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження твердження, зазначені в протоколі, про те, що 04.09.2018 року ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою, ображав та кричав на ОСОБА_2 о 15год. 30 хв. під час телефонної розмови, оскільки це спростовується наданим та дослідженим в судовому засіданні записом телефонної розмови, яка відбувалася у зазначений час між подружжям ОСОБА_2.

Доказів того, що такі ж саме дії ОСОБА_1 вчинив 04.09.2018 року о 15-30 щодо своєї дочки - ОСОБА_3, а також 05.09.2018 року, 08.09.2018р. та 20.09.2018р. щодо ОСОБА_2, в матеріалах справи не міститься і спростовуються дослідженими відеозаписами, наданими ОСОБА_2 про вищезазначені події.

Суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого нормою ч.1 ст. 173-1 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт умисного вчинення ним у визначені в протоколах дати і час дій, зазначений в протоколі як: крики, висловлювання нецензурними словами, погрози, вибивання дверей, внаслідок яких могла бути завдана шкода психологічному здоров'ю ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.284, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП вищевикладене є підставою для закриття справи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 1732, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко