Провадження № 33/792/187/18
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, водія ПП «Дока ТРАНС»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з нього на користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 24 листопада 2017 року о 03 годині 00 хвилин в місті Хмельницькому по вулиці Свободи, 19, керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ E 200» н.з. SG1786N, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності), а після зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2017 року, а вказану постанову скасувати.

В обґрунтування строків подання апеляційної скарги зазначав, що 11 грудня 2017 року в судовому засіданні він заявляв клопотання про перенесення слухання у справі, оскільки мав намір скористатися послугами адвоката.

Протягом двох місяців був переконаний, що його повторно мають повідомити про час розгляду перенесеної справи. Однак, приїхавши із чергового відрядження, дізнався, що справу розглянуто 11 грудня 2017 року.

12 березня 2018 року його захисник особисто отримав копію постанови суду, про що свідчить відмітка в матеріалах справи.

Указував, що суд першої інстанції позбавив його права на захист, належним чином не дослідив усі обставини справи, що призвело до прийняття незаконного та несправедливого рішення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Уважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений із поважних причин та за обставин, наведених у апеляційній скарзі, підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам, в тому числі поясненням правопорушника.

Уважаю, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП встановлено, що об'єктивною стороною правопорушення є повторне протягом року вчинення дій, передбачених ч.1 цієї статті, тобто за постановою суду особа була визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення, після чого вчинила нове правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення місцевий суд обґрунтував сукупністю зібраних та досліджених доказів: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №144031 від 24 листопада 2017 року де зафіксовано вчинене ним порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відеозаписом.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння підтвердили допитаний у апеляційному суді свідок: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 інспектори 4-ї роти УПП у Хмельницькій області.

Також установлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки повторність вчинення ним порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року.

Уважаю, що доводи апеляційної скарги не знаходять свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 у судовому засіданні місцевого суду сам визнав факт відмови від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, хоча заперечував сам факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння.

Заперечення ОСОБА_1 про вчинення ним порушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, розцінюється як спосіб захисту та можливість уникнути відповідальності.

Порушень закону при розгляді справи, зокрема, права на захист, апеляційним судом не виявлено.

З огляду на викладене підстав для скасування постанови місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_7