Номер провадження: 33/785/408/18
Номер справи місцевого суду: 505/3156/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився 13 вересня 1964 року, громадянин України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, 26 жовтня 2017 року, о 16.00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Т-1622 між с.Мурована і с.Любомирка Подільського району Одеської області, під час обгону транспортного засобу ВАЗ 2121, д/з ВН 6360 СТ, не вибрав безпечний інтервал дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, було встановлено, що ОСОБА_2 в цей же день та час, керуючи автомобілем УАЗ, д/з ВН 3839 ВО знаходився в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком Подільської міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 399 від 26.10.2017 року.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 та 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст.268 КУпАП, а саме не сповістив ОСОБА_2 належним чином про дату, час та місце судового засідання та розглянув справу за його відсутності. Також, в постанові суду не розяснено терміни та порядок її оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, копію повного тексту оскаржуваної постанови він отримав лише 09 лютого 2018 року.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 23 березня 2018 року ОСОБА_2 не зявився. До початку розгляду справи засобами електронного звязку надіслав заяву, в якій

зазначив, що підтримує подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просить розглянути її без його участі, оскільки не може прибути в судове засідання через хворобу.

Частиною 1 ст.268 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, з огляду на положення ч.1 ст.268 КУпАП та ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності за відсутності ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи у відношенні ОСОБА_2 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Копія постанови 01 лютого 2018 року була направлена на адресу ОСОБА_2 засобами поштового звязку, проте в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, коли саме ОСОБА_2 її отримав. За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений не був.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 послався на те, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст.268 КУпАП та розглянув справи без його участі, тим самим позбавив його можливості надати пояснення щодо фактичних обставин справи.

Апеляційний суд вважає вказані доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст.277 КУпАП встановлено справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В провадження судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Паценюка Г.В. справа про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП надійшла 27 листопада 2017 року.

Перше судове засідання у справі було призначено на 14 грудня 2017 року про що, ОСОБА_2 повідомлявся шляхом направлення на його адресу судової повістки До суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням строку зберігання», що свідчить про те, що ОСОБА_2 до почтового відділення для отримання повістки не зявився.

Наступне судове засідання було призначено на 09 год. 00 хв. 22 грудня 2017 року, про що ОСОБА_2 був повідомлений секретарем судового засідання засобами телефонного звязку, однак в судове засідання повторно не зявився про причини неявки суд не повідомив.

Після цього, втретє справу було відкладено на 10 січня 2018 року, однак ОСОБА_2 до суду не зявився, а його дружина надала до суду заяву про відкладення слухання справи на іншу дату, у звязку з тим, що її чоловік ОСОБА_2 з 09 січня 2018 року знаходився в лікарні в терапевтичному відділенні.

Наступне судове засідання було призначено на 24 січня 2018 року, в яке ОСОБА_2 повторно не зявися, через дружину надав заяву про те, що він з 22 січня 2018 року знаходиться на лікуванні Подільській міській лікарні, але вже в травматологічному відділенні.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.277 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення мають скорочений термін розгляду, який становить лише 15 днів, суд першої інстанції 26 січня 2018 року розглянув справу за відсутності ОСОБА_3

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції здійснив всі можливі заходи для належного сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду його справи, проте останній чотири рази в судові засідання не зявився, не залучив для представництва та захисту його інтересів адвоката, чим за власної волі позбавив себе можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Апеляційний суд розцінює таку поведінку ОСОБА_2., як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу з метою спливу 3-ох місячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП для застосування до нього адміністративного стягнення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що оскаржувана постанова суду піддягає скасуванню в звязку з істотним порушенням вимог ст.268 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд, дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та обєктивно розглянув справу і прийняв по неї обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 №429176 та серії АП2 №429175, відповідно до яких ОСОБА_2, 26.10.2017 року, о 16.00 год., керуючи автомобілем УАЗ, д/з ВН3839ВО по автодорозі Т-1622 між с.Мурована і с.Любомирка Подільського району Одеської області, під час обгону транспортного засобу ВАЗ 2121, д/з ВН 6360 СТ, не вибрав безпечний інтервал дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_2 в цей же день та час, керуючи автомобілем УАЗ, д/з ВН 3839 ВО знаходився в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком Подільської міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 399 від 26.10.2017 року.

Вказані протоколи були власноруч підписані ОСОБА_2, при цьому він зазначив, що згоден зі змістом протоколів, , чим фактично погодився з тим, що вчинив правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того винуватість ОСОБА_2 підтверджується схемою місця ДТП, висновком Подільської міської лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 399 від 26.10.2017 року, поясненнями ОСОБА_5, самого ОСОБА_2 в яких останній підтвердив факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди та той факт, що дійсно 26 жовтня 2017 року вжив 100 гр. горілки.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33, ч.2 ст36 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в звязку з чим не вбачаю підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6