Номер провадження: 33/785/1744/18
Номер справи місцевого суду: 520/2681/18
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Сегеда С.М.,

секретар судового засідання Ющак А.Ю.,

за участю скаржника ОСОБА_2,

адвоката Неголюка С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року прозакриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року провадження відносно громадянина ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 та в порядку п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП України

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 078537 від 22.02.2018 року, водій ОСОБА_4 22.02.2018 року о 11:20 год. в м. Одесі, по вул. Академіка Вільямса, біля будинку № 55-А, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI», д/з НОМЕР_1, під час зміни напрямку для руху, а саме повертаючи ліворуч, не впевнився у безпеці маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA», д/з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, порушив п.10.1 «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Водій ОСОБА_4 пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, вважає винуватцем ДТП іншого учасника події, а саме водія ОСОБА_2, з підстав викладених у письмових поясненнях, що долучені до матеріалів справи. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що він дочекався зеленого кольору світлофору, пропустив пішохода та почав виконання маневру ліворуч, а ОСОБА_2 рухався на червоний сигнал світлофору з великою швидкістю, а тому не пропустив автомобіль під керуванням ОСОБА_4

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 їхав на червоний сигнал світлофору з великою швидкістю.

Разом з тим, беручи до уваги, що термін, встановлений ст.38 КУпАП закінчився, суд першої інстанції прийшов до висновку про доцільність закриття провадження по даній адміністративній справі.

В свою чергу, інший часник ДТП ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи це тим, що копію повного тексту постанови він отримав лише 18.09.2018 року.

Крім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та направлення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання до Управління патрульної поліції, з метою повторного складання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_4 за порушення п. 16.13. Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

До суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про відкладення розгляду справи через його зайнятість в іншому процесі. Однак апеляційним судом дана заява залишена без задоволення, враховуючи, що ОСОБА_4 не був позбавлений можливості особисто з'явитись до суду апеляційної інстанції для дачі пояснень, однак, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, оскаржувану постанову, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню з тих підстав, що апелянт ОСОБА_2 є другим учасником ДТП, однак в суді першої інстанції участі не приймав і копію оскаржуваної постанови отримав лише 18.09.2018 року, після чого 24.09.2018 року поштовим відправленням подав апеляційну скаргу (а.с.50-53).

З огляду на викладене, строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, оскільки пропущений апелянтом з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони є необгрунтованими, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, як було вказано вище, оскаржуваною постановою від 10 вересня 2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення № 520/2681/18, та закрив провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, її заявник ставить питання про скасування вищевказаної постанови та направлення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання до Управління патрульної поліції, з метою повторного складання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_4 за порушення п. 16.13. ПДР.

При цьому заявник апеляційної скарги посилався на наступне.

В протоколі БР № 078537, який складений відносно ОСОБА_4, зазначено, що він порушив вимоги п. 10.1 ПДР, тобто «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Однак, апелянт вказав, що так як він рухався на зелений сигнал світлофора, то водій «MITSUBISHI», д/з НОМЕР_1 перед зміною руху зобов'язаний був дати дорогу автомобілю «TOYOTA», д/з НОМЕР_2, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо.

Крім того, апелянт заявив, що при детальному вивченні протоколу БР № 078537 та його відривної копії, ним було виявлено, що інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП в Одеській області, лейтенантом поліції Серебряніковим О.О. не зроблено встановлення повної картини події, не з'ясовано всіх обставин вказаної пригоди, та механізму ДТП, відповідності дій водіїв у даній дорожній ситуації, технічним вимогам ПДР. В результаті чого не було правильно з'ясовано, які саме вимоги ПДР порушив ОСОБА_4, та не було зазначено, що він здійснив порушення вимог не п.10.1 ПДР, а п.16.13 ПДР.

Так, відповідно до п.16.13 ПДР України, перед поворотом ліворуч і розворотом нерейкового транспортного засобу, водій зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказав, що оскільки він рухався на автомобілі марки «TOYOTA», д/з НОМЕР_2, зі швидкістю 40 км/год, на перехресті вул. Академіка Корольова на зелений колір світлофора, а ОСОБА_4 - на автомобілі «MITSUBISHI», д/з НОМЕР_1, рухався по зустрічній смузі, заїхавши на перехрестя Люстдорфська дорога - Академіка Вільямса - Академіка Корольова, зробив маневр розвороту на пішохідному переході, а саме повертаючи ліворуч, то саме він винен в зіткненні з автомобілем ОСОБА_2

Також ОСОБА_2 пояснив, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за № 14 звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також апелянт вказав, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З усіма доводами заявника апеляційної скарги погоджується апеляційний суд, однак вважає, що вимоги апеляційної скарги в даному випадку є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Крім того, згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що ДТП відбулось 22.02.2018 року, то на час розгляду справи в суді першої інстанції і на даний час тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив. З цих підстав, після закінчення цього строку, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, вимоги апелянта про скасування постанови суду першої інстанції та направлення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання до Управління патрульної поліції, з метою повторного складання протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_4 за порушення п. 16.13. ПДР, є безпідставними і такими, що не передбачені вимогами діючого законодавства.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року.

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) С.М. Сегеда