Дата документу 19.02.2018 Справа № 554/899/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП і інші відомості про особу не відомі і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного інспектором ВБДР УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 «1 лютого 2018 року, близько 06 год. 40 хв., на вулиці Х. Шосе, 4/15 в м. Полтаві керував транспортним засобом MAN NL 202 д. н. з. ВІ 4267 ВВ, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого на задній осі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, чим порушив пп. «г» п. 31.4.5 Правил дорожнього руху (далі - Правил)», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП».

Порушник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове за сідання не явився, заяви про відкладення розгляду справи не подав, органами, які повинні були доставити його в суд відповідно до постанови суду про примусовий привід, не доставлений, причини чого суду не повідомлені, а отже невідомі, в звязку з чим суд визнав причину його неявки не поважною та розглянув справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП відповідальність за нею наступає за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, вчинене повторно протягом року після вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Як слідує із змісту протоколу, порушник керував транспортним засобом MAN NL 202 д. н. з. ВІ 4267 ВВ, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого на задній осі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, що не відповідає вимогам пп. «г» п. 31.4.5 Правил.

Водночас, відповідно до пп. «г» п. 31.4.5 Правил забороняється експлуатація транспортних засобів за умови, коли на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних.

Аналіз змісту вказаної норми Правил, на думку суду, свідчить про те, що відповідальність за інкриміноване порушнику порушення наступає за експлуатацію з використанням шин різних моделей з різними малюнками протектора легкових автомобілів, а не для тих, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів, про що зазначається в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні судом було досліджено відеозапис створений співробітниками поліції.

Суд зазначає, що з даного відео вбачається, що ініціатором складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення проводиться огляд задніх коліс на транспортному засобі і, зокрема, малюнків протекторів шин, визначення візуальної відмінності яких, викликає складність, а тому не може прийматися до уваги як безперечний доказ її наявності.

Суд також зауважує, що єдиним доказом вчинення порушником порушення пп. «г» п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, який наданий ініціатором складення протоколу, є відеозапис огляду здійснений з відеореєстратора працівника поліції.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Обов`язковою умовою її використання є виконання вимог частини 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи, докази дотримання умов, передбачених ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» щодо події порушення позивачем пп. «г» п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, відсутні.

Враховуючи зазначене, даний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення не може вважатися доказом отриманим законним шляхом, оскільки він отриманий не у відповідності до вимог спеціальної норми, а саме ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

З урахуванням вищезазначеного, об'єктивні докази, які б достеменно свідчили про скоєне позивачем порушення пп. «г» п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в протоколі зазначені неповні відомості про особу, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3, сімейний стан правопорушника, документ, що посвідчує особу порушника, а також не зазначено РНОКПП порушника, що свідчить про не встановлення його особи, а отже і можливості перевірки причетності його до скоєного та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи.

Протокол оформлений без додержання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, та статті 256 КУпАП.

Оскільки протокол складено без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, то суд позбавлений можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає закриттю за відсутності в діяннях останнього складу інкримінованого йому правопорушення та події правопорушення відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко