АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілого ОСОБА_1

особи, провадження щодо якої закрито ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які містять в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 4 листопада 2015 року о 07.55 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним «ВАЗ-2109» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр.-ту. Броварському м. Бровари Київської обл., виїжджаючи на дорогу з прилеглої території військового містечка, не надав дорогу транспортному засобу марки «NISSANNavara» державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, в результаті чого вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції, вказавши у мотивувальній частині постанови про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, проте, дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки на час розгляду справи сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги, в яких просять: поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати, визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі щодо нього у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Щодо поновлення строків на апеляційне оскарження апелянти зазначають, що належним чином про дату та час розгляду справи не були повідомлені та, відповідно, не мали можливості ознайомитись з матеріалами справи. Оскаржувану постанову отримали 9 червня 2016 року , про що наявні відмітки наявні в доданих копіях постанов до апеляційних скарг, а тому вважають, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин та просять його поновити.

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовують тим, що постанову прийнято з порушенням норм процесуального права, оскільки постанова не містить опису вказаних у статті 280 КУпАП обставин справи, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

При цьому апелянти наголошують, що суд допустив суперечності, зазначивши в резолютивній частині постанови про закриття провадження у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Крім того, як зазначено в апеляційних скаргах, судом першої інстанції не встановлено, яким транспортним засобом керував ОСОБА_2

При цьому, посилаючись на ч. 4 ст. 61 ЦПК України,ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вказують, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, апелянти вважають, що постанова, яка прийнята з порушенням норм процесуального права, впливає на їх права як потерпілих, оскільки не дозволяє скористатися правом на звільнення від доказування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, потерпілого ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази та додатково надані в суді апеляційної інстанції в їх сукупності, перевіривши доводи клопотання про поновлення строків та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що а ні ОСОБА_1., як потерпілий у даному провадженні, а ні ОСОБА_5, як особа, яка є власником автомобілю та якому заподіяна внаслідок ДТП пошкодженням автомобіля матеріальна шкода, під час розгляду справи в суді першої інстанції не викликалися, чим порушені їх права брати безпосередню участь у розгляді справи, з наданням своїх пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції у справі.

Доводи апелянтів про те, що кожному з них випадково стало відомо про наявність постанови, на яку подана апеляційна скарга, матеріалами справи не спростовані.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційних скарг, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, в тому числі,: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Разом з тим, постанова, яка оскаржується, не містить опису обставин, встановлених судом під час розгляду справу.

Більш того, в мотивувальній частині постанови суд першої інстанції, перерахувавши докази без розкриття їх змісту та їх аналізу, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Положеннями ст. 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проте, суд, допустивши суперечності у своїх висновках, прийняв рішення про закриття провадження у справі не на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на час розгляду справи сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

В свою чергу, п. 7 ст. 247 КУпАП регламентує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За змістом даної норми закону, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, відтак не звільняє суд обов'язку з'ясувати передбачені ст. 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

Всупереч вище наведеним вимогам закону, суд першої інстанції, закривши провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у постанові фактично продублював зміст протоколу, обставини справи не з'ясував та наявним у ній доказам жодної оцінки не дав, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи та не дотримання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, що визначені у ст. 245 КУпАП.

Такі істотні порушення вимог процесуального закону є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції з винесенням апеляційним судом нової постанови.

Під час апеляційного розгляду з матеріалів справи та пояснень учасників ДТП встановлено, що 4 листопада 2015 року о 07.55 год. по пр.-ту. Броварському м. Бровари Київської обл.. сталося зіткнення між автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1, в результаті чого вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 одразу після ДТП та в суді апеляційної інстанції вбачається, що 4 листопада 2015 року він керував автомобілем НОМЕР_4, який належить ОСОБА_5, рухався з боку міста Бровари у напрямку міста Київ по трасі Е-95. Приблизно о 7-45, на виїзді з міста Бровари він рухався зі швидкістю близько 60 кілометрів на годину у правій полосі вищевказаної головної дороги. Несподівано для нього, із другорядної дороги на полосу його руху розпочав виїжджати легковий автомобіль ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Оскільки ліворуч паралельно з його (ОСОБА_1) автомобілем рухався інший автомобіль, він не міг здійснити маневр ліворуч та уникнути зіткнення із автомобілем ВАЗ 21093. В той же час, приблизно у 25 метрах позаду нього, у правій полосі рухався сідловий тягач з напівпричепом вантажопідйомністю більше 20 тон. Одразу після здійснення ним екстреного гальмування відбулось зіткнення із автомобілем ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Побоюючись за своє життя та намагаючись уникнути зіткнення з вантажівкою, яка наздоганяла автомобіль під його керуванням, він продовжив рух у своєму напрямку, після чого виїхав на праве узбіччя та зупинився. Під час зіткнення автомобіль ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 находився приблизно під кутом 40 градусів до напрямку руху головної дороги. Передня частина автомобіля ВАЗ 21093 перетнула розмежувальну полосу головної дороги приблизно на 0.6 метри. Керований ним (ОСОБА_1) автомобіль правою частиною переднього бампера зіткнувся з лівою боковою частиною переднього бампера та лівою стороною переднього краю лівого переднього крила автомобіля ВАЗ 21093. Внаслідок зіткнення автомобіль ВАЗ 21093 розвернуло приблизно на 40 градусів на узбіччя вздовж напрямку руху головної дороги, та автомобіль вздовж напрямку руху головної дороги проїхав до повної зупинки від місця зіткнення приблизно 4 метри. Зіткнення відбулось безпосередньо на правій смузі головної дороги, по якій він рухався. На правій полосі головної дороги знаходиться більша частина уламків автомобілів, незважаючи на те, що бампер автомобіля Nissan Навара має закруглену форму та за результатом своєї амортизації відбивав уламки не в напрямку руху керованого мною автомобіля, а під кутом вправо.

З пояснень, наданих ОСОБА_2 одразу після ДТП та в суді апеляційної інстанції вбачається, що 4 листопада 2015 року він, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093», рухався по другорядній дорозі в напрямку Броварського проспекту. Перед виїздом на головну дорогу, виконуючи вимоги п. 10.2 ПДР, здійснив повнузупинку автомобіля перед роздільною смугою та надав рух транспортним засобам, що рухалися по головній дорозі. В цей момент автомобіль «Nissan Navara», яким керував гр. ОСОБА_1, рухаючись позаду вантажного автомобіля в крайній правій смузі Броварського проспекту, з'їхав з траси на узбіччя, нібито, для виконання повороту направо (в напрямку військового містечка), проте, замість повороту він раптово почав здійснювати обгін вантажного автомобіля по узбіччю з правого боку та намагався завершити цей маневр шляхом виїзду на смуту дороги між вантажним автомобілем та автомобілем «ВАЗ-21093». Однак, не справившись з керуванням, водій автомобіля «NissanNavara»здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21093» та продовжив рух з місця ДТП. Після цього, усвідомивши скоєне, водій автомобіля «Nissan Navara» здійснив зупинку та повернувся на місце ДТП, залишивши свій автомобіль на узбіччі попереду автомобіля «ВАЗ-21093». Таким чином, в момент самого зіткнення автомобіль «ВАЗ-21093» перебував в зупиненому стані на другорядній дорозі перед роздільною смугою (приблизно на відставні 40-60 см до роздільної смуги). Наїзд здійснив автомобіль «Nissan Navara», який, здійснюючи заборонений обгін з правого боку по узбіччю, намагався виїхати (вклинитися) в смугу головної дороги поміж двох інших автомобілів, внаслідок чого автомобіль «ВАЗ-2-1093» від удару розвернуло на 80-90 градусів та змістило з місця ДТП на 2-2,5 м. На підтвердження зазначених обставин свідчить фактичне місце розташування та локалізація пошкоджених уламків (а також напрямок їх руху після удару), фактичне розташування автомобілів після ДТП, відсутність будь-яких слідів гальмівного шляху автомобіля «Nissan Navara»та характер, обсяг і локальність пошкоджень автомобілів.

З наявної в матеріалах справи схеми дорожньо-транспортної пригоди від 4 листопада 2015 року та фотокарток, наданих учасниками апеляційного розгляду, вбачається розташування транспортних засобів за наслідками ДТП, розташування осипу на узбіччі та першій смузі руху, зі зворотної схеми пригоди вказані пошкодження, які отримав транспортний засіб «Nissan» державний номерний знак НОМЕР_2: вм'ятина на задньому правому крилі, вм'ятини та подряпини двох дверей з правої сторони, переднє праве крило ввігнуте, зчесане передній бамперу з правої сторони, зчесаний і тріснутий протитуманка права передня, закрилки праві передній та задній тріснуті, в автомобілі НОМЕР_3: зривта деформація переднього бампера, вм'ятина на передньому лівому крилі, передній лівий ліхтар розбитий, крило, підкрильник, покажчик повороту лівий, решітка бампера, капот з лівої сторони (ас. 3, 75, 76)

З метою перевірки пояснень учасників ДТП та доводів апеляційних скарг судом апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту ОСОБА_2 призначена судово-автотехнічна експертиза.

Як вбачається з висновку експертизи № 2719/8591/17-52 від 17 травня 2017 року, під час її проведення на підставі наявних у справі матеріалів встановлено:

Основні пошкодження вказаного транспортного засобу «Nissan», що були утворені внаслідок даної пригоди:

- Облицювання переднього бамперу в правій кутовій частині пошкоджено у вигляді сукупності зчосів лакофарбового покриття та нашарувань, як в кутовій частині бамперу, так і на правій його стороні. Також в районі отвору під правий протитуманний ліхтар наявна тріщина, а поблизу неї нашарування речовини чорного кольору ,

- Переднє праве крило має незначну деформацію/вм'ятину в районі передньої частини арки переднього правого колеса, а в задній частині даної арки - об'ємна вм'ятина із пошкодженням лакофарбового покриття ,

- На передніх правих дверях в суміжній зоні із переднім правим крилом на рівні зазначених вище деформацій крила наявна незначна сукупність пошкоджень фільонки дверей та лакофарбового покриття. Також, в суміжній зоні із задніми правими дверима, в нижній частині наявна незначна вм'ятина фільонки ,

- На задніх правих дверях в суміжній зоні із переднім правими дверима на рівні зазначених вище деформацій наявна вм'ятина фільонки із пошкодженням лакофарбового покриття. Також, в суміжній зоні із задньою правою стійкою, в нижній частині даних дверей наявна незначна сукупність деформацій фільонки із відображенням декількох горизонтально орієнтованих трас/слідів ,

- На задній правій стійці в суміжній зоні із задніми правими дверима на рівні зазначених вище деформацій наявна сукупність вм'ятин із пошкодженням лакофарбового покриття ,

- На задньому правому крилі (задній боковині) наявні: об'ємні деформації/вм'ятина в районі передньої частини арки заднього правого колеса, а в задній частині даної арки - аналогічні деформації, при чому і в передній, і в задній частині крила є пошкодженням лакофарбового покриття .

На підставі проведеного аналізу/опису пошкоджень автомобіля Nissan, отриманих ним внаслідок даної ДТП та з урахуванням обставин даної пригоди, утворення слідів та пошкоджень правої сторони вказаного транспортного засобу носить характер ударно-ковзного зусилля з напрямком його деформуючої дії здебільшого спереду назад та дещо справа наліво.

Основні пошкодження вказаного транспортний засіб , що були утворені внаслідок даної пригоди:

- Передній бампер разом із решіткою радіатора, підсилювачем, передньою лівою блокфарою разом із лівим покажчиком повороту пошкоджені та зірвані з місць штатного кріплення. На лівій стороні облицювання переднього бамперу наявні зчоси із нашаруванням речовини білого кольору,

- На передньому лівому крилі в передній частині наявна значна сукупність деформацій у вигляді вм'ятин, заломів та складок металу із пошкодженням лакофарбового покриття та нашаруванням речовини, зокрема чорного кольору,

- Капот моторного відсіку локально деформований в районі лівої кутової частині в суміжній зоні із пошкодженим лівим крилом, у вигляді залому кромки,

На підставі проведеного аналізу/опису пошкоджень автомобіля ВАЗ, отриманих ним внаслідок даної ДТП та з урахуванням обставин даної пригоди, утворення слідів та пошкоджень передньої ліво-кутової частини вказаного транспортний засіб носить характер ударно-ковзного зусилля з напрямком його деформуючої дії здебільшого зліва направо та дещо спереду назад.

Як підсумок викладеного вище, з причин наявності на обох пошкоджених автомобілях двох складових напрямку деформуючого зусилля, тобто як, в поздовжньому, так і в поперечному напрямку утворення деформацій, слід заключити, що на момент первинного контакту обидва автомобілі ВАЗ і Nissan перебували у рухомому стані.

З метою встановлення взаємного розташування автомобілів ВАЗ та Nissan в момент первинного контакту проводилось площинне моделювання, з урахуванням обставин щодо напрямків руху перед ДТП та визначеного характеру пошкоджень на транспортний засіб , було встановлено, що первинний контакт відбувся між передньою ліво-кутовою частиною автомобіля ВАЗ - в районі переднього лівого крила, та передньою право-кутовою частиною автомобіля Мзвап - в правій кутовій зоні переднього бамперу, а поздовжні вісі даних транспортний засіб на момент зіткнення знаходились під гострим кутом.

Приймаючи до уваги викладене, слід зазначити, що в процесі такого кутового контакту транспортний засіб із врахуванням обставин щодо напрямків руху перед ДТП, продукти зіткнення (уламки) в даному випадку мають переміщуватись, як по напрямку руху автомобіля Nissan, тобто вперед, та дещо правіше в сторону післяконтактного переміщення автомобіля ВАЗ. При цьому варто вказати, що від місця зіткнення транспортний засіб до найближчого місця падіння уламки транспортний засіб долають певну відстань.

На підставі побудованої масштабної схеми ДТП та приймаючи до уваги розмірні дані осипу уламків відносно кінцевого положення автомобіля ВАЗ слід вказати, що внаслідок зіткнення транспортний засіб, даний автомобіль мінімально подолав в процесі післяконтактного переміщення відстань близько 9,0 м.

Аналізуючи наведені на масштабних схемах (див. рис 5,6) положення автомобіля ВАЗ на момент ДТП (за показами водія даного транспортний засіб ) відносно фактичного кінцевого положення даного транспортний засіб , з технічної точки зору слід зазначити, що в процесі контактної взаємодії автомобілів ВАЗ і Nissan в такому випадку, автомобіль ВАЗ у нерухомому стані має бути відкинуто вперед та правіше від фактичного кінцевого положення даного транспортний засіб . Іншими словами, для потрапляння автомобіля ВАЗ із вказаних водієм даного транспортний засіб положень у фактичне кінцеве положення, що зафіксоване на схемі місця ДТП, відсутні технічні передумови для такого переміщення.

Як підсумок викладеного вище, покази водія автомобіля ВАЗ стосовно вказаних ним обставин ДТП являються технічно неспроможними. Водночас, використання технічно неспроможних даних може призвести до заздалегідь хибних висновків, а отже, пояснення водія автомобіля ВАЗ щодо вказаних ним обставин пригоди, відповідно, не будуть прийняті до експертного розгляду в подальшому дослідженні.

Аналізуючи наведене на масштабній схемі взаємне розташування транспортний засіб на момент зіткнення (за показами водія Nissan) і, зокрема, положення автомобіля ВАЗ на момент ДТП відносно фактичного кінцевого положення даного транспортний засіб, з технічної точки зору слід зазначити, що в процесі контактної взаємодії автомобілів ВАЗ і Nissan в такому випадку, автомобіль ВАЗ має бути відкинуто вперед та орієнтовно в район фактичного кінцевого положення даного транспортний засіб . Таким чином, показання водія автомобіля Nissan стосовно вказаних ним обставин ДТА не позбавлені технічної спроможності.

З огляду на обставини зближення транспортних засобів , які містяться в поясненнях водія автомобіля Nissan, в даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій вказаного транспортного засобу, з моменту виникнення небезпеки для його руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України

Питання стосовно наявності або відсутності технічної можливості уникнути зіткнення за рахунок застосування гальмування або маневру проводиться лише для того водія, який в даній дорожній обстановці мав перевагу на рух згідно ПДР.

Приймаючи до уваги обставини зближення транспортних засобів, які містяться в поясненнях водія автомобіля Nissan, водій вказаного транспортний засіб при русі по проїзній частині Броварського проспекту в крайній правій смузі руху мав перевагу для руху відносно руху автомобіля ВАЗ, який виїжджав із прилеглої території в напрямку смуги, в межах якої рухався автомобіль Nissan.

Вирішення питання про наявність або відсутність технічної можливості у водія (який має перевагу на рух) уникнення зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування проводиться порівнянням величини зупиночного шляху автомобіля Nissan в даних дорожніх умовах з відстанню, на якій знаходився вказаний автомобіль від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху водію відповідного транспортний засіб .

При викладених кількісних даних зближення транспортного засобу до зіткнення (відповідно до обставин зближення транспортних засобів, які містяться в поясненнях водія автомобіля Nissan), водій автомобіля Nissan не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем ВАЗ шляхом застосування екстреного гальмування.

В той же час, відповідно до пояснень водія автомобіля Nissan, технічна можливість уникнення зіткнення у водія автомобіля ВАЗ полягала у виконанні ним вимог п. 10.2 ПДР. З огляду на обставини зближення транспортних засобів, які містяться в поясненнях водія автомобіля Nissan, водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Nissan шляхом виконання вимог п. 10.2 ПДР.

При викладених в дослідницькій частині кількісних даних зближення транспортних засобів до зіткнення, водій автомобіля Nissan не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем ВАЗ шляхом застосування екстреного гальмування.

З огляду на обставини зближення транспортних засобів, які містяться в технічно спроможних поясненнях водія автомобіля Nissan, водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем Nissan шляхом виконання вимог п. 10.2 ПДР (ас.163-171).

Допитаний під час апеляційного розгляду експерт Юрченко О.О. підтримав вказаний висновок та пояснив, що вантажний автомобіль на проїжджій частині відношення до дорожньо-транспортної пригоди не має, він рухався за «Nissanом» на відстані приблизно 25 м, Ним, як експертом, розглядались тільки дії водіїв учасників пригоди. Слідового відображення вантажного автомобіля немає. Автомобіль «Nissan» продовжив рух за законами фізики Також наявність в автомобілі системи АВС- антиблокуючої системи дозволяє призупиняти рух авто, сповільнює його, автомобіль довше гальмує, у зв'язку з чим збільшується і відстань гальмування. Зупиночний шлях транспортного засобу «Nissan» не встановлено, оскільки не було достатньо даних, а саме про погодні умови, завантаженість автомобілів, стан дорожнього покриття на момент дорожньо-транспортної пригоди, а також показники автомобілів. Встановити дійсні параметри сповільнення транспортного засобу не виявилось можливим. Завантаження автомобіля відіграє роль, оскільки змінює центр ваги. Жодна методика не забороняє використання фотознімків. Схема дорожньо-транспортної пригоди при масштабуванні може не відповідати схемі, наявній у справі. Щодо уламків на місці зіткнення, то їх могли рознести автомобілі. Оскільки автомобіль ВАЗ після зіткнення продовжив рух, уламки були розташовані за ним. Сліди руху автомобіля «Nissan» могли залишитись, але могли і бути слабо виражені, і їх могли не зафіксувати.

Відповідаючи письмово на питання сторони захисту ОСОБА_2, експерт вказав, що Комп'ютерна програма PC-Crash надає можливість встановити приблизну траєкторію (можливі траєкторії) руху транспортного засобу. В загальному, серед основних вихідних даних для моделювання необхідне наступне: швидкості руху автомобілів, характер переміщення, як до зіткнення/контакту, так і в процесі післяконтактного переміщення, точне розташування місця зіткнення/контакту транспортний засіб, розташування транспортний засіб в момент їх зіткнення відносно елементів дороги, кінцеві положення транспортний засіб, стан покриття, тощо.

У складеному висновку дана програма використовувалась лише для складання масштабних схем із врахуванням даних, які були відображенні в схемі ДТП, та на підставі даних, які містились у поясненнях водіїв.

При розрахунках (які відображені у висновку) додатково зібрані відомості про ширину дорожнього полотна другорядної дороги (до військового містечка) на ділянці скоєння ДТП, а також про розмірну прив'язку електроопори до лівої межі зазначеної дороги не використовувались, оскільки не було такої необхідності, одночасно, при побудові масштабних схем переважно використовувались ані, що були зафіксовані в схемі ДТП, фотознімках з місця пригоди, та дані, кі містились у поясненнях водіїв, і інші відповідні дані наявні в матеріалах справи.

Як вже було зазначено у попередніх відповідях, в рамках дослідження не виконувалось моделювання програмним продуктом PC-Crash version 10.2. В даному висновку програмний продукт PC-Crash Version 10.2 використовувався лише для складання масштабних схем. Що ж стосується питання стосовно причин відкидання версії водія автомобіля ВАЗ, то як було зазначено у висновку, показання водія автомобіля ВАЗ стосовно вказаних ним обставин ДТП являються технічно неспроможними, а технічно неспроможні показання можуть призвести до заздалегідь хибних висновків.

Основними обставинами, які досліджувалися на предмет технічної спроможності версії водія автомобіля ВАЗ були: в момент контакту даний транспортний засіб знаходився у нерухомому стані у сукупності із тим, що контакт між автомобілями відбувся в межах узбіччя. Технічний аналіз і підстави, на основі яких дані обставини ДТП по версії водія автомобіля ВАЗ позбавлені технічної спроможності детально викладені у висновку. Стосовно інших обставин зближення транспортний засіб, які були наявні в поясненнях водія ВАЗ слід вказати, що вони не мають детальних даних в частині кількісних величин (кількісні дані переміщення вантажного автомобіля, траєкторія руху автомобіля Ніссан, розташування даного автомобіля на момент контакту із автомобілем ВАЗ, тощо). Тому неможливо було побудувати відповідні масштабні схеми із кількісним відображенням зазначених у даному питанні обставин пригоди.

На фото 8 у висновку чітко проглядаються зчоси із нашаруванням речовини білого кольору на лівій стороні облицювання переднього бамперу автомобіля ВАЗ. При необхідності, друкований фрагмент даної фотографії у збільшеному вигляді буде направлений на адресу суду.

На мал. 7 показане масштабне відображення пояснень водія автомобіля Ніссан, а не моделювання ДТП. Стосовно пошкоджень автомобіля ВАЗ, то слід вказати, що на фотознімках з місця пригоди відображено, що облицювання переднього бамперу зірвано з місць штатного кріплення, а корпус фари (розсіювач) повністю зруйнований, а сама блокфара також знищена з місць штатного кріплення, що з технічної точки зору узгоджується контактною взаємодією автомобілів Ніссан і ВАЗ, обставини про які містяться в поясненнях водія автомобіля Ніссан.

В рамках проведеного дослідження експертами не визначався кут контактування між обома транспортними засобами, а було встановлено характер і локалізацію утворених пошкоджень на автомобілях та відповідні напрямки деформуючих сил. В свою чергу, приймати до уваги лише характер загину пошкодженого переднього лівого крила автомобіля ВАЗ для оцінки взаємного розташування автомобілів в момент первинного контакту з технічної точки зору є недостатнім. Також варто, зазначити, що з причин викладених в постанові про призначення експертизи, автомобілі ВАЗ і Ніссан - не могли бути надані на експертний огляд.

Оскільки в постанові про призначення експертизи не ставилися питання стосовно співставлення транспортних засобів, тому експертами не використовувалися техніко-геометричні параметри корпусів (габаритів) відповідних марок транспортних засобів та порівняльні схеми (ілюстрації) співставлення цих транспортних засобів.

З причин наявності на обох пошкоджених автомобілях двох складових напрямку деформуючого зусилля, тобто як, в поздовжньому, так і в поперечному напрямку утворення деформацій, а саме утворення такого характеру пошкодження автомобіля Ніссан може бути пояснено рухомим станом автомобіля ВАЗ в момент зіткнення цих транспортних засобів.

Оскільки в наданих на дослідження матеріалах версії стосовно об'їзду («огинання») передньої частини автомобіля ВАЗ автомобілем Ніссан не було, тому в рамках проведення даної експертизи експертами не розглядалась.

Встановлений характер утворення пошкоджень на автомобілі ВАЗ може свідчити лише про напрямок прикладання зусиль до | середньої лівої частини автомобіля ВАЗ. Встановити експертним шляхом розташування транспортний засіб відносно елементів дороги, а саме як вони розташовувались на проїзній частині, лише за напрямком утворення пошкоджень на автомобілі ВАЗ неможливо.

На підставі побудованої масштабної схеми ДТП та приймаючи до уваги розмірні дані осипу уламків відносно кінцевого положення автомобіля ВАЗ, слід вказати, що внаслідок зіткнення транспортних засобів, даний автомобіль мінімально подолав в процесі післяконтактного переміщення відстань близько 9,0 м.

Оцінюючи висновок експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 2719/8591/17-52 від 17 травня 2017 року, апеляційний суд вважає його достовірним, обґрунтованим, таким, що зроблений на підставі проведених досліджень та застосування спеціальних пізнань. Цей висновок ґрунтується на належних і достовірних вихідних даних, які узгоджуються із іншими доказами, зібраними у цій справі, відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, доводи ОСОБА_2 та його захисника про те, що автомобіль ВАЗ під час зіткнення перебував в нерухому стані, спростовуються не тільки висновком вказаної експертизи, а й об'єктивними даними, оскільки на місці зіткнення автомобілів відсутні сліди юзу автомобіля ВАЗ.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку, що сукупністю наявних у справі доказів, досліджених під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що 4 листопада 2015 року о 07.55 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним «ВАЗ-2109» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр.. Броварському м. Бровари Київської обл., виїжджаючи на дорогу з прилеглої території військового містечка, порушуючи вимоги п. 10.2 ПДР України, не надав дорогу транспортному засобу марки «NISSAN Navara» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого вищезазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, пройшло більше 3 місяців, відповідно до положень ст.. 38 КУпАП адміністративне стягнення не може бути накладено на винну особу, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду-

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1, ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 38 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва