П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2018 Справа №607/4436/18

11 квітня 2018 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління ДФС у Тернопільській області Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, рнокпп НОМЕР_1, працюючої на посаді головного бухгалтера ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 12 від 16 березня 2018 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи», вчинила порушення п.п. 57.1 ст. 57 та п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року, а саме порушила термін сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи», встановлений законодавством 30 грудня 2017 року, а фактично сплатила ПДВ 03 січня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що податок на додану вартість за листопад 2017 року ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи» було сплачено 29 грудня 2017 року у розмірі 788 гривень, на підтвердження чого надала суду квитанцію за № 11 АТ «Ощадбанку» від 29 грудня 2017 року та податкову декларацію з податку на додану вартість, у якій зазначено суму податку за листопад 2017 року - 788 гривень. Крім того, у протоколі не вірно зазначено суму ПДВ, яка становить 788грн, а не 742 грн., як зазначено у протоколі.

З огляду на наведене, не вбачає в своїх діях складу адміністративного правопорушення, оскільки здійснила оплату податкового зобовязання з податку на додану вартість вчасно.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність встановлена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи», сума податку на додану вартість за листопад 2017 року становить 788 гривень.

З квитанції АТ «Ощадбанку» за № 11 від 29 грудня 2017 року вбачається, що ПДВ за листопад 2017 року було сплачено ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи» у розмірі 788 гривень 29 грудня 2017 року о 11 год. 15 хв.

Будь-які інші належні та достовірні докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі та факт порушення ОСОБА_2 порядку ведення податкового обліку в матеріалах справи відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів та обставини викладені у ньому підлягають дослідженню в судовому засіданні.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що обставини викладені у протоколі, зокрема порушення терміну сплати податку на додану вартість спростовуються квитанцією за № 11 АТ «Ощадбанку» про сплату ПДВ за листопад 2017 року ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи» 29 грудня 2017 року.

Таким чином, суд не вбачає в діях головного бухгалтера ТОВ «Міжнародні Інженерні Системи» ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами, що податкове зобовязання з податку на додану вартість було сплачено 29 грудня 2017 року, тобто у термін встановлений законодавством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимогами ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КпАП слід закрити, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 163-1, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя