Справа № 428/651/18
Провадження №3/428/135/2018
Постанова

іменем України

05 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі судді Макаренко І.Г., за участю секретаря судового засідання Плясуля О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого: МНС м.Лисичанська АРЗСП, пожежний-рятувальник, ІПН та паспортні дані в матеріалах справи відсутні, який мешкає за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с.Смолянинове, вулиця Миру (Леніна), 45,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 142329 від 16.01.2018 року, складеного поліцейським роти № 4 батальйону УПП в Луганській області рядовим поліції ОСОБА_2, 16 січня 2018 року о 00-42 годині ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21061, д.н.з. г2021ВГ, що належить на праві власності ОСОБА_3, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 16 січня 2018 року він їхав на автомобілі марки ВАЗ 2106 на передньому пасажирському сидінні. За кермом був ОСОБА_4, на задньому пасажирському сидінні сиділи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Автомобіль зупинили біля Чистого озера в районі будинку № 15 по вулиці Новікова м.Сєвєродонецька і запропонували йому пройти огляд на стан спяніння. Він говорив, що є пасажиром і відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Привезли двох понятих і в їх присутності він відмовився, оскільки не керував автомобілем, а їхав в якості пасажира. Після чого склали протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 16 січня 2018 року приблизно о 00 годині він керував автомобілем ВАЗ 2106, який належить другу ОСОБА_5. В автомобілі ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Вони їхали по вулиці Новікова, де їх зупинили поліцейські. Він був тверезий, а інші у стані алкогольного спяніння. Поліцейський сказала, що ОСОБА_1 пересів на пасажирське сидіння, бо був за кермом. У нього було посвідчення водія, але склали протокол про адміністративне правопорушення за те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків. Після чого він сів за кермо автомобіля і вони поїхали далі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 16 січня 2018 року приблизно о 00 годині вони разом з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_7 і ОСОБА_5 їхали на автомобілі ВАЗ 2106, який належить ОСОБА_5. Він сидів ззаду, за кермом був ОСОБА_4. Біля Чистого озера їх зупинили поліцейські і склали протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 Чому протокол склали саме на ОСОБА_1, не знає. Пройти огляд на стан спяніння пропонували, він відмовився. Після чого їх відпустили і далі за кермом поїхав ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона працює поліцейським взводу № 1 роти № 4 УПП в Луганській області ДПП. 16 січня 2018 року вона знаходилась на патрулюванні. По вулиці Новікова в м.Сєвєродонецьку вони побачили автомобіль марки ВАЗ 2106, який наїхав на бордюр. Вони поїхали за автомобілем, подали сигнал, бо номерний знак не освітлювався. Побачили, що дівчина, яка сиділа на задньому сидінні піднялась вперед, тримала руль. Після зупинки автомобіля вони підійшли і побачили, що ОСОБА_1 сидить на передньому пасажирському сидінні, не знав, де документи. За кермом була інша особа. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, на що він відмовився у присутності понятих. Документів ОСОБА_1 не надав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції даної статті адміністративна відповідальність осіб, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наступає саме у осіб, які керували транспортним засобом.

Крім того, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

В якості доказів даного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9, рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 та копія відеозаписів з нагрудних камер працівників УПП на цифровому носії, який був переглянутий в судовому засіданні.

Згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобовязаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відеозапис зі службових нагрудних камер поліцейських, який було проглянуто в судовому засіданні не містить причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 та працівники поліції не повідомили водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки.

Викладені обставини свідчать про те, що поліцейський, як уповноважена особа, не мав права на зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4

З копії відеозапису нагрудних камер екіпажу працівників поліції, які оформлювали адміністративний протокол відносно ОСОБА_1, не вбачається, що останній керував транспортним засобом. Працівник поліції підійшов до автомобіля, який не рухався, а стояв нерухомо, за кермом якого був ОСОБА_4, а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні.

У звязку з чим, в судовому засіданні не отримано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не надано їх до матеріалів провадження. При цьому з матеріалів справи видно, що сам ОСОБА_1 заперечує даний факт, у звязку з чим, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, у суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1

Згідно ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду не має підстав ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 щодо обставин подій, які мали місце 16 січня 2018 року о 00-42 годині, а тому, на думку суду, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та як наслідок і відмови останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративні правопорушення у його відношенні на підставі протоколу серії БД № 142329 від 16 січня 2018 року підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки на ОСОБА_1 не накладено адміністративне стягнення, то з нього не може бути стягнуто судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 268, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколів серії БД № 142329 від 16 січня 2018 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, та особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко