Справа № 730/1/18 Головуючий у 1 інстанції Тіслюк І. І.
Провадження № 33/795/148/2018
Категорія - ст.173,185 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173,185 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить суму 170 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 31.12.2017 року близько 20-00 години знаходячись в громадському місці на вул. П.Куліша у м.Борзні, а саме, в приміщенні для відвідувачів Борзнянського відділення поліції, образливо висловлювався на адресу співробітників поліції із застосуванням нецензурних висловлювань, не реагуючи на зауваження, порушуючи своїми протиправними діями громадський порядок і спокій громадян.

Також, 31.12.2017 року близько 20-00 години ОСОБА_1, знаходячись в громадському місці на вул. П.Куліша у м.Борзні, а саме, в приміщенні для відвідувачів Борзнянського відділення поліції, куди прибув з власної ініціативи, під час спілкування з офіцером поліції повів себе нетактовно, демонструючи неповагу щодо офіцера поліції ОСОБА_2, з яким почав спілкування, ігноруючи вимогу дати пояснення своїй поведінці, а в подальшому, намагаючись уникнути відповідальності за висловлені ним образливі слова, залишивши приміщення відділення поліції, не підкоряючись вимозі співробітника поліції, який його почав переслідувати вже за межами приміщення поліції, надати пояснення своїм діям і повернутись до відділення поліції, що спонукало присутніх неподалік офіцерів поліції, оскільки той чинив опір, до застосування заходів щодо припинення протиправної поведінки ОСОБА_1 і фізичного примушування його до виконання вимоги офіцера поліції зайти всередину відділення поліції. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам співробітника поліції.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173,185 КУпАП закрити у зв'язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони та відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що вказана постанова, на його думку, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення, а також не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Наголошує, що у постанові місцевого суду його пояснення, які свідчать про бездіяльність та незаконні дії працівників поліції суд залишив поза увагою. Також вказує на викривлення суддею фактів у постанові стосовно стоянки автомобіля «Приора» впоперек дороги, зазначає, що працівники поліції до цього відношення не мали.

Стосовно подій, які мали місце близько 20 години 31.12.2017 року у Борзнянському відділенні поліції зазначає, що до відділку він прийшов з метою дізнатися прізвище поліцейського, який пошкодив йому автомобіль і куртку витягуючи його із авто трьома годинами раніше біля будинку колишньої дружини. Вказує, що поліцейський ОСОБА_2 наніс йому 2 удари по голові, від чого ОСОБА_1 впав та почав кричати. ОСОБА_2 видавлював йому очі, після чого підійшли ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_4, який також наніс ОСОБА_1 пару ударів в область тулуба. Зазначає, що працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 застосували до нього грубу силу, перший наносив удари по ногам, а потім удвох заламуючи руки та рвучи куртку затягнули його до відділу поліції. Вказує, що він ні до кого не чіплявся і нікого не ображав. Далі зазначає, що на відеозаписі початок протиправних дій ОСОБА_2 відносно нього, коли він покинув райвідділ і пішов додому чомусь відсутній. Вважає, що ці 6 секунд відсутні чи вирізані невипадково і це позбавляє його змоги довести незаконні дії працівників поліції. Також відсутній відеозапис як його заводили до райвідділу на крильці. А тому вважає, що працівники поліції грубо порушили ст.43 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме порядок застосування поліцейських заходів примусу.

Наголошує, що свої дії він розцінює як власну самооборону в стані крайньої необхідності. Вказує, що лихого наміру він не мав, крім наміру з'ясувати прізвище того, хто забрав ключі від його авто, витяг його з автомобіля, пошкодивши його та порвав куртку. Прокуратура порушила кримінальне провадження за ч.2 ст.365 КК відносно вказаних по справі поліцейських, але суддя доводи з цього приводу не врахував.

Також вказує, що працівниками поліції були проігноровані його законні вимоги про медичну допомогу, що є порушенням його прав як затриманої особи та порушенням закону працівниками поліції. Вказує на порушення розділу 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Журнал обліку доставлених осіб не заповнювався. Стверджує, що його затримання тривало понад 2 години, а тому вважає, що поліцейський ОСОБА_3 діяв всупереч вимогам ст.261 КУпАП не склавши протокол про адміністративне затримання, чим грубо порушив законодавство та надані потерпілому права. Також, наголошує, що перебуваючи у відділенні він бажав скористатися послугами адвоката, проте таке право йому забезпечено не було. Також вказує, що було проігноровано його законну вимогу негайно повідомити місцеперебування його родичам, що підтверджується показами свідків, зокрема ОСОБА_2

Скаржиться на відсутність підпису ОСОБА_4 у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що в райвідділі під час проведення процесуальних дій ОСОБА_4 був відсутній і протоколи в його присутності складені не були, а інших понятих не було. Вказане свідчить, що ОСОБА_3 грубо порушив законодавство, а саме пункт 7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376 допустивши внесення додаткових записів до протоколів після проведення процесуальних дій при відсутності затриманого та внесенні виправлень у поля протоколу свідки виправляючи прізвище та ім'я ОСОБА_2 на ОСОБА_6, що допущено в протоколі серії АА137469 та являється недопустимим. Наголошує на невідповідність дати складання пояснень ОСОБА_4 Виникає підозра у тому, чи дійсно свідок ОСОБА_4 був присутній під час процесуальних дій 31.12.2017 року та у правдивості його свідчень.

На думку ОСОБА_1 в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, як посадової особи органу поліції, що склала протокол та проводила опитування свідків вбачаються ознаки злочину, передбачені ч.2 ст.366 КК, а саме створення штучних доказів та підробка документів. Вважає справу сфабрикованою, будь-яких доказів щодо порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян суду не надано, відомостей про надходження з цього приводу скарг від громадян немає. Зі змісту протоколу також не слідує, що наслідками таких дій було порушено громадський порядок. В той же час, вказує про виникнення конфлікту між двома особами, тобто ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що виключає суб'єктивний склад правопорушення із хуліганських мотивів. Зазначає, що у розмові із ОСОБА_2 він не вживав якихось образливих чи нецензурних слів. Сам факт висловлювання, без настання наслідків, які б свідчили про порушення громадського порядку та спокою громадян не утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Наведене дає правові підстави констатувати, що у справі відсутні об'єктивні та належні докази на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв'язку з чим провадження по справі підлягає закриттю згідно ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням встановленого порядку не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а тому є недопустимим доказом.

Вказує, що він неодноразово наголошував на численних порушеннях законів працівниками поліції та порушенні його конституційних прав, надавав незаперечні докази фальсифікації справи та докази надання неправдивих свідчень працівниками поліції та докази його невинуватості,, однак всі ці факти залишились поза увагою суду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що у нього виник конфлікт з родичами дружини, які перегороди виїзд його автомобіля і він викликав працівників поліції. Прийшли ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які проігнорували вимоги про припинення правопорушення. Коли все таки автомобіль прибрали, то ОСОБА_2 став перед автомобілем ОСОБА_1, витягнув останнього із-за керма та забрав ключі від автомобіля, які потім повернули. На думку ОСОБА_1 працівники поліції зловживали своїми повноваженнями.

Після цього, близько 20-год. ОСОБА_1 прийшов до відділення поліції, що з'ясувати прізвище працівника поліції, який витягував його із-за керма. Побачивши цього працівника поліції в фойє він спитав його прізвище, а коли виходив з приміщення відділу поліції, то сказав, що буде скаржитися. Нецензурною лайкою він не виражався. Коли він відійшов від крильця на відстань5-7 метрів, його наздогнав ОСОБА_2 та вдарив в область голови, а ОСОБА_3 заламував руку. Ніяких вимог від працівників поліції не надходило. ОСОБА_1 впав і просив його не бити, його також вдарив ОСОБА_4, а ОСОБА_2 давив очі. Його затягнули до відділу поліції він чинив опір, оскільки вимоги працівників поліції були незаконні. Цей опір було вчинено в стані крайньої необхідності.

Свідок ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_1 з'явився до райвідділу поліції і попросив назвати його прізвище. Коли він виходив з райвідділу то почав виражатися нецензурною лайкою, свідок намагався припинити правопорушення, однак ОСОБА_1 продовжував виражатися нецензурною лайкою, чинити опір, зірвав погон.

Свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що у фойє Борзнянського відділу поліції ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою у відношенні ОСОБА_2, його намагались затримати, однак він чинив опір, продовжував виражатися нецензурною лайкою, хватав за формений одяг.

Заслухавши апелянта, свідків дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об'єктивно.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Адміністративна відповідальність за статтею 185 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173,185 КУпАП за зазначених у постанові обставин.

Як видно з адміністративної справи, суд у судовому засіданні дослідив протоколи про адміністративні правопорушення серії АА134769 та ГП256632 від 31.12.2017 року, які засвідчують факти неправомірних дій.

Свідок ОСОБА_2 в своїх показаннях пояснив, що близько 20 години у приймальне приміщення відділу поліції увійшов ОСОБА_1, який під час розмови повів себе нетактовно, демонструючи своєю поведінкою неповагу до нього як співробітника поліції і після різких слів на його адресу він змушений був належно відреагувати, і задав запитання ОСОБА_1, щоб уточнити суть його появи та нетактовної поведінки, але той образливо висловився і пішов на вулицю. ОСОБА_2 вирішив повернути його до відділення для подальшого спілкування і висловився з вимогою повернутись у відділення, однак ОСОБА_1 належно не відреагував, не підкорився його вимозі і продовжував брутально висловлюватись на його адресу та присутнього біля входу іншого співробітника поліції, ОСОБА_3, який до цього з ним взагалі не спілкувався. Брутальні слова ОСОБА_1, які почув ОСОБА_3, спонукали останнього звернути увагу на нетактовну поведінку ОСОБА_1 і побачивши, що останній проявляє непокору, також підійшов до ОСОБА_1 і почав допомагати у спонуканні останнього прослідувати до відділення поліції. Водночас до них приєднався інший поліцейський ОСОБА_6 ОСОБА_1 почав активно протидіяти всім трьом поліцейським. Він хапав його (ОСОБА_2) за одяг і зірвав поліцейський знак, намагався падати на коліна. Після того, як ОСОБА_1 було доставлено всередину поліцейського відділення той продовжив нетактовну поведінку, на вимогу припинити говорити гучно та заспокоїтись для подальшого спілкування ніяким чином не реагував, демонструючи відсутність здатності адекватно керувати своїми діями. З метою припинення протиправної поведінки було прийнято рішення про застосування кайданків, однак з причини непокори ОСОБА_1 участь у застосуванні кайданків змушені були приймати троє співробітників поліції. Після цього ОСОБА_1 змінив поведінку. ОСОБА_3 почав складати протоколи про адміністративні правопорушення. Також було прийнято рішення про виклик батька ОСОБА_1 - ОСОБА_7 Після оформлення протоколів ОСОБА_1 відмовився отримувати їх копії та від підписання.

Свідок ОСОБА_3 надав аналогічні покази стосовно подій, які відбувалися 31.12.2017 року та підтвердив факт неадекватної поведінки ОСОБА_1 Також додав, що він, як і всі його колеги, які вказані в матеріалах справи, діяли чітко в межах посадових інструкцій та у відповідності до Закону «Про національну поліцію».

Такі ж пояснення були надані цими свідками у суді апеляційної інстанції.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що був очевидцем подій і бачив як ОСОБА_1 виходив із відділку у знервованому стані і не зупиняючись, висловлювався брутально на поліцейських, а за ним відразу вийшов офіцер поліції ОСОБА_2, який вимагав повернутись до відділення поліції. ОСОБА_3 та ще один офіцер ОСОБА_6 допомагали ОСОБА_2 утримувати ОСОБА_1, який хапав їх за формений одяг, намагався падати на коліна з метою опору, коли всі поліцейські його тримали і намагались підштовхувати до відділення поліції.

Допитаний свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 після того, як був доставлений всередину відділення поводився агресивно та неадекватно, оскільки демонстрував неповагу до всіх співробітників поліції, загрозливо рухався, розмахуючи руками. З метою недопущення поглиблення конфлікту та припинення протиправної поведінки було прийнято рішення про застосування спеціального засобу - кайданків. Після складання протоколів та після прибуття батька порушника - ОСОБА_7 в супроводженні останнього порушник залишив відділення поліції.

Із дослідженого в суді першої інстанції відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно чинив опір співробітникам поліції, які намагалися його доставити до відділення поліції, однак він активно перешкоджав у цьому, повисаючи на руках поліцейських, ухиляючись та підгинаючи ноги.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.173,185 КУпАП спростовуються даними протоколів про адміністративне правопорушення (а.с.2,4), поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, а також даними наявного в матеріалах справи відеозапису.

Зазначені докази в повній мірі узгоджуються між собою та свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог ст.173,185 КУпАП, яке полягає в тому, що він знаходячись в приміщенні для відвідувачів Борзнянського відділення поліції, образливо висловлювався на адресу співробітників поліції із застосуванням нецензурних висловлювань, не реагуючи на зауваження, порушуючи своїми протиправними діями громадський порядок, а також вчинив злісну непокору законним вимогам співробітника поліції.

Доводи апелянта про істотні порушення законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження. Протоколи, що складені відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема в них зазначене місце складання та місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення. Будь-яких порушень чинного законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколів щодо ОСОБА_1 та їх розгляду в суді, які б тягли за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Вказане стосується і доводів ОСОБА_1 з приводу документального оформлення скоєних правопорушень в тому числі при складанні рапортів та відібранні пояснень, які є несуттєвими і самі по собі не відміняють факту протиправної поведінки останнього і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Більше того, всі свідки правопорушення були безпосередньо допитані в судовому засіданні і саме ці пояснення взяті до уваги.

Є необґрунтовані посилання апелянта не невірне викладення у постанові суду першої інстанції пояснень свідків, оскільки пояснення свідків викладені в постанові суду відповідають аудиозапису судового засідання.

Разом з тим, варто наголосити, що обставини, висвітлені ОСОБА_1 у апеляційній скарзі стосовно подій пов'язаних із газовим обладнанням у квартирі колишньої дружини - ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 та його причетністю до цього не заслуговують на увагу, оскільки ніяк не стосуються факту притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.173,185 КУпАП.

Не можуть бути взяті до уваги твердження ОСОБА_1 з приводу нанесення працівниками поліції йому тілесних ушкоджень, адже як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, спочатку ОСОБА_1 почав чинити опір працівникам поліції, а потім вони почали приймати міри по його затриманню. Не заслуговують на увагу і доводи апелянта з приводу того, що йому було відмовлено у наданні медичної допомоги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості з приводу необхідності у наданні такої, адже тілесні ушкодження чи будь-які інші розлади здоров'я у ОСОБА_1 відсутні. Після складання адміністративних протоколів ОСОБА_1 відпустили і дані про звернення за медичною допомогою в матеріалах справи також відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень працівниками поліції вимог законодавства при його адміністративному затримання не відносяться до обставин вчинення інкримінованого правопорушення і не можуть бути предметом перевірки в межах даної справи.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції було проігноровано законну вимогу негайно повідомити про місцеперебування ОСОБА_1 рідним, адже як вбачається з матеріалів справи батько ОСОБА_1 - ОСОБА_7 був повідомлений про місце перебування ОСОБА_1, одночасно прийнято рішення про його виклик з метою припинення подальших протиправних дій з боку ОСОБА_1

Суперечать встановленим обставинам справи і доводи апелянта, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173 КУпАП, оскільки конфлікт між ним та ОСОБА_2В виник на ґрунті неприязнених відносин і громадських порядок він не порушував. Однак за ст..173 КУпАП передбачена відповідальність за нецензурну лайку в громадських місця, що мало місце в даному випадку і підтверджується поясненнями свідків.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..173,185 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог ст.ст. 33,36 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ст.173,185 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд