Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/67/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Юхименко Н. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., при секретарі Верещагіній В.В., та за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_3 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2018 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживає АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2018 року на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КпАП України у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 03.11.2017 року о 23 год. 10 хв. по вул. Вокзальній в с. Богданівка Знам`янського району, керував транспортним засобом - мотоциклом «МТ - 10», державний номерний знак 55-95 КДЛ, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком медичного обстеження, проведеного лікарем Знам`янської ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду від 02.02.2018 року та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 245 КУпАП допустив однобічність, неповноту і упередженість, внаслідок чого на обґрунтування винуватості у вчиненні ним вказаного правопорушення використано неналежні, недостовірні та недопустимі докази.

Вказує і на те, що на місці події поліцейський не запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння шляхом продуття алкотестеру «Драгер», чим порушив процедуру огляду, яка передбачена ст. 266 КУпАП. Частиною 2 якої передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

А згідно п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Однак, вважає, що вказані вимоги КУпАП та Інструкції поліцейським не виконані, оскільки на місці йому ніхто не пропонував продути алкотестер, також не продував він його і в лікарні, тому вважає недійсним наявний у справі висновок так як він складений з порушенням вищевказаних вимог.

Вказує і на те, що суд позбавив його права керування всіма видами транспортних засобів на 1 рік, не врахувавши того, що він такого права не має, так як посвідчення водія ніколи не отримував.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

У порушення вимог ст. 245 КУпАП районний суд належним чином не з'ясував всі обставини даної справи і, розглядаючи дану справу по суті 02 лютого 2018 року, не звернув уваги на те, що до матеріалів справи долучена постанова слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.11.2017 року, з якої вбачається, що слідчий на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрив кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002160 від 04.11.2017 року, через відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме по факту ДТП за участі ОСОБА_3, який по вул. Вокзальній в с. Богданівка Знам`янського району, керуючи мотоциклом «МТ - 10», д.р.н. 55-95 КДЛ, не впорався з керуванням і з`їхав у кювет, унаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

Згідно п.4 даної постанови слідчим прийнято рішення направити постанову про закриття та матеріали кримінального провадження начальнику Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області для встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення (а.с.10).

Разом з тим, не врахував і того, що до матеріалів справи долучено протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 03.11.2017 року (а.с.1), в якому зазначено про вчинення ОСОБА_3 03.11.2017 року о 23 годині 10 хвилин адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вказана обставина, свідчить про те, що поліцейським ОСОБА_5 передчасно складено 03.11.2017 року о 23 годині 50 хвилин, долучений до справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії БР № 094593, щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1), оскільки згідно вказаної постанови слідчого у цьому випадку було встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_3 і по даному факту проводилось досудове розслідування до 29.11.2017 року.

У своїх поясненнях в апеляційному суді ОСОБА_3 також підтвердив, що слідчим Гончаренко О.Ю., який також приїздив на місце по дії у той вечір, по даному факту проводилось досудове розслідування і його декілька раз допитував слідчий, у тому числі і в лікарні, де він перебував на лікуванні після цього випадку.

А тому у даному випадку, лише після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження по факту ДТП за участі водія ОСОБА_3, поліцейському слід було скласти відповідний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, про що прямо вказано слідчим у п.4 вищевказаної постанови від 29.11.2017 року.

Більше того, як видно з долученого до справи протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 03.11.2017 року, в ньому виправлена дата його складання, тобто є такою, що викликає обґрунтовані сумніви в її достовірності. Вказані сумніви підтверджуються ще й тим, що вказану адміністративну справу направлено до суду лише 13.12.2017 року, тобто більше чим через місяць після виявлення вказаного правопорушення, що підтверджується відповідним штампом суду на титульному листі справи та протоколом про авторозподіл справи судді від 13.12.2017 року (а.с.4).

Тому, у даному випадку судді районного суду слід було керуватись вимогами ч.4 ст. 38 КУпАП, якою передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Тобто, адміністративне стягнення на водія ОСОБА_3 за вказане у протоколі правопорушення могло бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, яке прийнято слідчим 29.11.2017 року, а тому не пізніше як 29.12.2017 року.

Проте, суддя місцевого суду, розглядаючи дану адміністративну справу по суті 02.02.2018 року не звернув увагу на те, що на момент розгляду даної справи минуло часу вже більше одного місяця з дня винесення постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

За таких підстав, районний суд повинен був керуватися вимогами ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП, відповідно до якої провадження по адміністративній справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин справи суддя, під час розгляду даної справи, належним чином не виконав вимоги ст. 245 КУпАП та не врахував положення ст.ст. 38 ч.4 та 247 ч.1 п.7 КУпАП, і не звернув увагу на те, що на момент розгляду судом даної справи вже минув місячний строк з дня винесення постанови слідчого про закриття кримінального провадження, тобто минув строк, передбачений ст. 38 ч.4 КУпАП, протягом якого на правопорушника можливо було накласти адміністративне стягнення, а відтак безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та наклав на нього адміністративне стягнення за вказаним фактом.

Вказані обставини визнаю такими, що дають підстави частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3, та скасувати постанову суду і закрити провадження по даній справі, але не з тих підстав, що просить скаржник у своїй апеляції, а у зв'язку з тим, що на момент розгляду районним судом даної справи вже минув строк, передбачений ст. 38 ч.4 КУпАП, протягом якого на правопорушника можливо було накласти адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 38 ч.4, 247 ч.1 п.7 та 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП - скасувати, а провадження по даній справі закрити, на підставі ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП, а саме у зв'язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:

підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Ремез П.М.