Провадження № 3/734/502/18 Справа № 734/980/18
ПОСТАНОВА

іменем України

13 квітня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

із участю прокурора Гелети О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Військової прокуратури Деснянського гарнізону, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання старший солдат, водія автомобільного взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

за наказом командира військової частини НОМЕР_2 (на теперішній час військової частини НОМЕР_1 ) № 34-РС від 29 квітня 2016 року старшого солдата ОСОБА_2 зараховано у списки частини та поставлено на всі види забезпечення. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на старшого солдата ОСОБА_2 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини. Зокрема, відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних права і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізації (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. У такий спосіб, із моменту видання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу. Згідно положень ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує старшого солдата ОСОБА_2 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначають статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів. 11 грудня 2017 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 147 старшого солдата ОСОБА_1 відряджено до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), де останній тимчасово виконував обов`язки позаштатного старшини роти з матеріального забезпечення. Відповідно до положень ст. 121 і 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старшина роти у мирний і воєнний час відповідає за правильне несення служби рядовим і сержантським складом, військову дисципліну та підтримання внутрішнього порядку в роті, за зберігання, належне використання озброєння, боєприпасів та іншого майна роти, зберігання особистих речей військовослужбовців у кімнаті для зберігання майна, за стан пожежної безпеки приміщень роти і закріпленої території. Старшина роти підпорядковується командирові роти і є прямим начальником сержантського і рядового складу роти. Старшина роти зобов`язаний своєчасно одержувати й оглядати зброю та інші матеріальні засоби, що надходять до роти, суворо стежити за їх наявністю, правильним зберіганням та експлуатацією. Згідно примітки до ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування. У свою чергу, відповідно до вимог вказаних вище нормативних актів, старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді позаштатного старшини роти, за посадою є начальником для сержантського і рядового складу роти, а також виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, а отже в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП являється військовою посадовою особою. Проведеним вивченням за фактом нестачі речового майна у військовій частині НОМЕР_1 установлено, що 12 грудня 2017 року старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді позаштатного старшини роти з матеріального забезпечення на час відрядження у військову частину НОМЕР_3 , відповідно до зведеної відомості на майно № 1465 отримав від прапорщика ОСОБА_3 на підрозділ речове майно згідно з описом. 29 грудня 2017 року по поверненню з відрядження до військової частини НОМЕР_1 , старшим солдатом ОСОБА_1 здійснено перевірку речового майна, при цьому нестач не встановлено. В подальшому старший солдат ОСОБА_1 речове майно отримане за зведеною відомістю на майно № 1465 від 12.12.2017 року, по поверненню до військової частини НОМЕР_1 до підрозділів не передав, внаслідок чого речове майно продовжувало рахуватись за ОСОБА_1 15 лютого 2018 року тво заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу старшим лейтенантом ОСОБА_4 виявлено відсутність майна, яке обліковувалось за старшим солдатом ОСОБА_1 , а саме: 85 шт простирадл бавовняних, 4 шт спальних мішків, 7 шт керематів, 4 к-ти білизни теплої трикотажної, 28 шт штанів утеплених польових, 4 шт шоломів кевларових, загальною вартістю 131 358.88 гривень. У ході службового розслідування проведеного за вказаним фактом, установлено, що старший солдат ОСОБА_1 в порушення п. 3.1.1 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджене Міністерством Оборони України від 16.07.1997 року № 300 належним чином організацію та ведення військового господарства не здійснив, про видачу майна військовослужбовцям, записи робив на окремому аркуші паперу, який в подальшому виправ разом із формою, внаслідок чого втрачено відомості щодо видачі речового майна особовому складу частини. Відповідно до ст. 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Наказу Міністерства оборони України № 300 від 16.07.1997 року Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України 5.18.1.5 старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді позаштатного старшини роти, зобов`язаний своєчасно одержувати й оглядати зброю та інші матеріальні засоби, що надходять до роти, суворо стежити за їх наявністю, правильним зберіганням та експлуатацією, здійснювати контроль за правильним використанням та витрачанням матеріальних засобів; проводити перевірки наявності та якісного стану матеріальних засобів у визначені строки. Пунктом 5.18.1.6 Наказу Міністерства оборони України № 300 від 16.07.1997 року установлено, що отримання (здавання) матеріальних засобів оформляється прибутковими (витратними) документами. Приймати та здавати майно роти без облікових документів забороняється. Разом з тим, в порушення вимог ст.ст. 121 і 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 5.18.1.5, 5.18.1.6 Наказу Міністерства оборони України № 300 від 16.07.1997 року Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_1 , належним чином покладені на нього посадові обов`язки не виконував, правильне зберігання та використання речового майна не організував, за наявністю і станом матеріальних засобів не стежив, видачу речового майна здійснював без оформлення облікових документів, що призвело до нестачі майна, а саме: 85 шт простирадл бавовняних, 4 шт спальних мішків, 7 шт керематів, 4 к-тів білизни теплої трикотажної, 28 шт штанів утеплених польових, 4 шт шоломів кевларових, загальною вартістю 131 358.88 гривень.

ОСОБА_1 винуватим себе визнав у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, і доказами, встановленими в судовому засіданні. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати його до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень, у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти діб із моменту її винесення.

Суддя