АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі судді-доповідача Давнього В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Маніліча І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.04.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.04.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, працюючого, - визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 15.02.2018 року о 03-40 год. в м.Вижниця по вул.Українській, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки Фольксваген Бора, д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння водія ОСОБА_2 проводився у КУ «Вижницька ЦРЛ», висновок №28 від 15.02.2018 року, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_2, в якій він просить скасувати постанову районного суду як незаконну, закривши провадження по справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому апелянт посилається на те, що на місці зупинки проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння із використанням приладу «Драгер» він не відмовлявся, натомість працівники поліції, в порушення вимог закону повезли його відразу до закладу охорони здоров'я. Вважає, що він не являється водієм, оскільки коли працівники поліції до нього підійшли, він автомобілем не керував. Від керування автомобілем працівники поліції його не відсторонювали, а автомобіль не доставлявся на штраф майданчик. В акті його огляду на стан сп'яніння лікарем не було зазначено результат обстеження - показання приладу газоаналізатору «Алконт», а тому цей доказ не може бути покладений йому у вину. Районний суд даним обставинам належної оцінки не надав, чим допустив неповноту судового розгляду.

Розглянувши справу, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та думку його захисника - адвоката Маніліча І.Д., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Справа №33/794/311/18 Головуючий у І інстанції: Кибич І.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

ЄУН №713/513/18

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до постанови суду 1 інстанції водій ОСОБА_2 15.02.2018 року о 03-40 год. в м.Вижниця по вул.Українській, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки Фольксваген Бора, д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння водія ОСОБА_2 проводився у КУ «Вижницька ЦРЛ», висновок №28 від 15.02.2018 року, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та висновок лікаря про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Але, на думку апеляційного суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП базується на недопустимих доказах, тобто доказах, які отриманні із порушенням порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, а саме, при перегляді відеозапису з бодікамер працівників поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_2, при зупинці автомобіля останнього, водій був затриманий та відразу доставлений у заклад охорони здоров'я для його освідчення на стан алкогольного сп'яніння. Проходити даний огляд ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, працівниками поліції не пропонувалось.

Таким чином, працівники поліції в порушення вимог наведеного закону, освідчили правопорушника на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, не пропонуючи пройти його на місці зупинки, що на думку апеляційного суду, свідчить про грубе порушення встановленого ст.266 КУпАП та розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому апеляційний суд вважає, що проведений огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння є недійсним, а його результати не можна використати як доказ вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем марки Фольксваген Бора, д/н НОМЕР_1 та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Інших доказів винуватості ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП в постанові суду першої інстанції не зазначено.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованою, невмотивованою, та постановленою з порушенням вимог ст.245 КУпАП, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.04.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Давній