Справа № 404/95/18
Номер провадження 3/404/229/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

29.12.2017 року о 22 год. 16 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «ІЖ 2715011», державний реєстраційний номер 02375ОН в м.Кропивницькому по вулиці Яновського, 155, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного спяніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager» №ARHJ-0311 (тест №770 - результат 3,31 проміле), чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, та які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання (а.с.а.с.19, 24, 25).

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобовязані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомився ОСОБА_1, вказано його місце проживання, а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою Кіровським районним судом м. Кіровограда будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Судом перевірено та встановлено, що згідно з довідкою УДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 зареєстрований з 07.03.2003 року за адресою: провулок 1-й Артилерійський, 27 м. Кропивницький. З наведеної відповіді також вбачається, що наведена адреса є і фактичним місцем проживання ОСОБА_1, оскільки у разі проживання за іншою адресою протягом більше одного місяця останній відповідно до вимог ч.17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» мав письмово повідомити орган реєстрації (а.с.18).

Проте, судом встановлено наступні обставини:

1) у звязку із «закінченням терміну зберігання» з пошти протягом майже двох місяців тричі судові повістки повернуто;

2) судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1, яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, яке співпадає із його місцем реєстрації;

3) ОСОБА_1 відповідно до ч.17 ст.6 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не повідомляв орган реєстрації про те, що більше місяця фактично проживає у іншому місці, аніж місце реєстрації;

5) незважаючи на те, що ч.1 ст.277 КУпАП визначено пятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд протягом більше двох місяців неодноразово здійснював виклики ОСОБА_1 та останній, протягом вказаного інтервалу часу, який є розумним з огляду на строк розгляду справи, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження;

6) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1, а також про відкладення розгляду справи, не подано.

Таким чином ОСОБА_1 відомо про розгляд у Кіровському районному суді м.Кіровограда справи, а також про те, що судові повістки йому направлялися за адресою, вказаною ним у протоколі, але своїми фактичними діями він ігнорує їх отримання, що вказує про його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не зявлятися для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, у тому числі з врахуванням положень ч.ч.10, 17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №411281 від 29.12.2017 року (а.с.1), результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager» (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.7), постановою у справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2017 року (а.с.8), відеозаписом (а.с.14, 15).

При цьому результати тесту «Drager» підтверджують стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 (3,31 проміле) та доповнюються поясненнями зазначених свідків, даними раніше вказаних протоколу, акту (підтверджує згоду ОСОБА_1 з результатами огляду) та постанови, які вказують на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а також проведення огляду на стан спяніння у визначеному законодавством порядку в присутності двох свідків, за результатами якого виявлено стан алкогольного спяніння, з яким погодився ОСОБА_1

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

У зв'язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням наявних відомостей про особу винного і зазначених обставин, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4