ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 657/1445/18 Головуючий в І інстанції: Ковальчук О.В.
Провадження №33/819/35/18 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 серпня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 гривень.

В постанові суду зазначено, що 14.06.2018 року о 01 год. 15 хв. в КПВВ «Каланчак» зафіксовано факт того, що правопорушник на транспортному засобі «RENAHLTTRAFIC», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював діяльність з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації суб'єкта господарювання та без відповідних документів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 серпня 2018 року, справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в порушення норм процесуального права, суд першої інстанції належним чином не повідомив його про розгляд справи, в результаті чого він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Вказує, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Притягуючи його до адміністративної відповідальності суд жодним чином не мотивував своє рішення, не обґрунтував на підставі чого дійшов висновку про наявність його вини в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Крім того, відповідно до мотивувальної частини постанови встановлено, що діяльність з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації суб'єкта господарювання та без відповідних документів здійснював ОСОБА_2

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що не був належним чином повідомлений судом про розгляд справи, а копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 12 вересня 2018 року.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належним чином не дотримався.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, місцевий суд не зазначив якими саме доказами підтверджується вина ОСОБА_1, а тому висновок суду першої інстанції зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів та обґрунтування прийнятого рішення.

Частина перша статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за проведення господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України).

Так, направляючи матеріали до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення №0006156 від 14 червня 2018 року, фотокопію посвідчення водія ОСОБА_1, фотокопію реєстраційних документів на транспортний засіб, фотокопію полісу обов'язкового страхування, фото транспортного засобу.

На думку суду апеляційної інстанції, жоден із доказів, що були надані Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на підтвердження наявності вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не вказує беззаперечно на наявність в діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що пасажирськими перевезеннями систематично не займається.

Матеріали провадження не містять і будь-яких інших доказів, які б вказували на зайняття ОСОБА_1 діяльністю з перевезення пасажирів на таксі.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, з огляду на вказане, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1, не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки викладені в протоколі відомості не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», адже не підтверджуються жодними іншими доказами наявними в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.62 Конституції України відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить до висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Враховуючи відсутність підстав для нового судового розгляду справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 серпня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.І.Литвиненко