АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/18/18 Головуючий у першій інстанції: Єдаменко С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Коваленко В.Д
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2018 року апеляційний суд Дніпропетровської області в особі судді Коваленко В.Д., за участю скаржника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, громадянина України, з вищою освітою, працюючого, неодруженого, мешкаючого АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Районним судом ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 22 жовтня 2017 року о 09 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Шкода» днз НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом по площі Вокзальній 13 в м. Дніпро, не впевнився в безпечності своїх дій, скоївши з необережності наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, спричинивши пошкодження вказаних транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_4. водія автомобіляНОМЕР_1, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що вказана постанова, на його думку, не відповідає вимогам Закону, матеріалам та обставинам справи.

Вважає, що положення автомобіля ОСОБА_4, відносно ряду інших автомобілів та відстаней між границями руху, згідно доказів (фотографій), наданих ним, свідчать про початок руху автомобіля ОСОБА_4 А отже, на його думку, згідно доказів, автомобіль під керуванням ОСОБА_4 починав рух з місця стоянки, без ввімкненого сигналу повороту, та не надав йому перевагу у русі, чим порушив п.10.11, п. 9.2а ПДР. Також вважає, що другий патруль, який приїхав за викликом першого, вказав на провину ОСОБА_4, однак поклав відповідальність за рішення по суті на перший патруль.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються зібраними доказами.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 233384 від 22 жовтня 2017 року, схемою місця ДТП від 22 жовтня 2017 року з фіксуванням фото-події. Зі схеми ДТП щодо розташування транспортних засобів, та пояснень в суді 1 інстанції вбачається, що під час руху заднім ходом автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 сталась дорожньо-транспортна пригода через невиконання останнім п.10.9 Правил дорожнього руху.

? В апеляційному суді: ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, пояснив суду, що ОСОБА_4 виїхав на пів корпусу своїм авто, не ввімкнувши ніякого сигналу, та скоїв зіткнення з його автомобілем. В результаті на його автомобілі було частково пошкоджено бампер.

В свою чергу свідок ОСОБА_4 зазначив, що його автомобіль в момент наїзду стояв на місці, він не рухався. На місце ДТП прибули працівники поліції та склали відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він бачив, що автомобіль НОМЕР_1, стояв на місці, та в цей час водій автомобіля Шкода здійснив наїзд на нього, здаючи назад.

Будь-яких підстав не довіряти поясненням водія ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5, - не вбачається, остільки вони узгоджуються між собою, як в цілому так і в деталях.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що суд правильно прийшов до висновку, що відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій ОСОБА_3 не повинен був створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен був звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення зазначеної норми Правил дорожнього руху скоєно саме водієм ОСОБА_3, адже останній в порушення п. 10.9 ПДР, керуючи транспортним засобом «Шкода» днз НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом по площі Вокзальній 13 в м. Дніпро, не впевнився в безпечності своїх дій, скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі стосовно того, що ДТП сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «ЗАЗ» під керуванням ОСОБА_6, який нібито почав рух, не ввімкнувши сигнал, та що районний суд зробив невірні висновки, в ході перевірки матеріалів справи не знайшли свого підтвердження, та суперечать зібраним доказам та показам свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обгрунтованості визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та про накладення стягнення у вигляді штрафу, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП. Дане покарання є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Отже приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 гривень, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д. Коваленко