Справа № 466/60/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

«29» січня 2018 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюк В.І., з участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді заступника начальника Львівської філії Концерну «Військторгсервіс», одруженого, не судимого, до адміністративної відповідальності не притягався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м Львів, АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

05 січня 2018 року з Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Гр. ОСОБА_2, займаючи посаду заступника начальника Львівської філії Концерну «Військторгсервіс», будучи відповідно до примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 ст. 45, п.п.«а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане правопорушення було вчинено ОСОБА_2 за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника Львівської філії Концерну «Військторгсервіс» (по особовому складу) від 29 січня 2016 року №3-а ОСОБА_2 призначений та продовжує займати на даний час посаду заступника начальника Львівської філії Концерну «Військторгсервіс».

Концерн «Військторгсервіс» створений відповідно до наказу Міністра оборони України від 25 червня 2005 року №358. Згідно зі Статутом Концерн «Військторгсервіс» є державним господарським обєднанням, заснованим на державній власності та належить до сфери управління Міністерства оборони України.

В свою чергу, Львівська філія Концерну «Військторгсервіс» є відокремленим структурним підрозділом Концерну «Військторгсервіс», діє на підставі відповідного положення та не є юридичною особою.

Таким чином, відповідно до частини 2 статті 81 ЦК України, ОСОБА_2 є працівником юридичної особи публічного права.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування (ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням №3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року, у цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія Закону, під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Так, адміністративно-господарські функції (обовязки) - це обовязки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Організаційно-розпорядчі функції (обовязки) - це обовязки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника Львівської філії Концерну «Військторгсервіс», з якою ОСОБА_2 був ознайомлений, він, як заступник начальника філії, наділений повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому є посадовою особою юридичної особи публічного права (відповідно до п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції») у цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Приписами ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлений обовязок осіб, зазначених у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч.1 ст. 3 цього Закону, щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.п. 1 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України від 23 березня 2017 року № 1975-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше продовжено до 1 травня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_2 був зобовязаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 00:00 год. 01 травня 2017 року.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав щорічну декларацію за 2016 рік лише 23 листопада 2017 року, тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік у ОСОБА_2 відсутні.

При розгляді справи в суді ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно з січня 2016 року по даний час обіймає посаду заступника начальника Львівської філії Концерну «Військторгсервіс» та він подав щорічну декларацію за 2016 рік лише у листопаді 2017 року. Однак своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки вважає, що він не є субєктом вказаного правопорушення, так як не наділений адміністративно-господарськими функціями (обовязками) та немає жодних повноважень щодо управління діяльністю філії, яка не є юридичною особою, а являється структурним підрозділом Концерну «Військторгсервіс».

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1 ст. 172-6 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Винуватість гр. ОСОБА_2 стверджується зібраними у справі доказами.

Враховуючи викладене, вважаю, що дії гр. ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

Заслухавши думку прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_1 про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, обставини справи та керуючись ст. 283, п.1 ч.1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот пятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави у розмірі 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні сорок копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_3