Провадження № 33/772/778/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ващук В.П.

з участю секретаря: Агеєвою Г.В.

захисника - адвоката: ОСОБА_2

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУ п АП:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серії БР №225395 від 16.05.2018 року 16.05.2018 о 22 год. 45 хв., водій ОСОБА_3 в м. Вінниця по вулиці Ватутіна, керував транспортним засобом марки «Опель», р/н WWY10765, з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2018 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУ п АП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,4 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок).

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закриття провадження, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова суду щодо ОСОБА_4 є незаконною та необґрунтованою, та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Крім цього зазначає, що в протоколі не зазначено який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_3 відмовився пройти на вимогу поліцейського. Зі змісту протоколу не вбачається яке саме правопорушення вчинено: керування з ознаками наркотичного сп"яніння або відмова від проходження огляду (невідомо якого). У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. У поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження такого огляду.

Крім того, захисник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2018 року, оскільки строк ним пропущено з поважних причин, так як розгляд відбувся без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 16.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся з проханням укласти договір про надання правової допомоги, аби встановити чи розглядалась справа про притягнення його до адміністративної відповідальсності. 16.08.2018 року стало відомо про наявність оскаржуваної постанови. В цей же день ОСОБА_3 та його адвокатом подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи, 22.08.2018 року з матеріалами справи останній ознайомлений.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, 26.06.2018 року ОСОБА_3 не був присутнім у судовому засіданні. Суд першої інстанції справу розглянув у відсутність ОСОБА_3, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Про наявність оскаржуваної постанови адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 дізнався 16.08.2018 року. Цього ж дня апелянт надав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи як адвоката ОСОБА_3 Ознайомлення з матеріалами закінчив 22.08.2018 року, про що свідчить підпис апелянта на заяві про ознаймлення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Заслухавши пояснення представника особи - адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.279 КУпАП справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статі 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Порядок огляду на стан сп'яніння встановлений статтею 266 КУпАП, відповідно до ч.2 якої, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу відмовлялася від проходження на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Хоча п.6 вищезазначеної інструкції зазначає, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.; лікарем закладу охорони здоров'я.

Слід зазначити, що лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до п.22 вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складенні з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з положеннями ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення -це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Приписами ст.278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п.2), а в разі неправильного складання такого протоколу, у тому числі і про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

У судове засідання викликалась свідок ОСОБА_5 та працівник поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 ОСОБА_6, проте вказані свідок та співробітник в апеляційний суд не прибули.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про наявність істотних суперечностей в показаннях осіб, що були присутні при події та відомостями , вказаними у протоколі, прийнятими апеляційним судом заходами усунути зазначені суперечності та неузгодженості, які виникли при доведеності вини ОСОБА_3, не виявилося можливим.

Тому твердження адвоката ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4 про те, що протокол складено з істотними порушеннями, не спростовані.

Суд першої інстанції визнав особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, належним чином суд не дослідив докази вини особи: не викликав свідків для допиту, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, розгляд справи провів за відсутності особи, що притягалась до адміністративної відповідальності, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1408/27853 від 10.11.2015 року «Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Апеляційний суд бере до уваги, що судом першої інстанції не дано оцінки тому, що в порушення вимог даної Інструкції, за наявності у ОСОБА_3 ознак наркотичного спяніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обовязковою передумовою винуватості особи при такому виді правопорушення і створення загрози для оточуючих.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_3 апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_3 ,наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,у зв'язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. Конституції , ст. ст. 247, 293, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3 - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: