Справа № 456/194/18
Провадження № 3/456/109/2018
ПОСТАНОВА
іменем України
08 лютого 2018 року

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , головного старшини військової частини НОМЕР_2 , місце служби - військова частина НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
13.12.2017 року приблизно о 08:00 год. під час проведення ранкового шикування на території військової частини НОМЕР_1 командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 було виявлено відсутність у строю військовослужбовця військової служби за контрактом старшого прапорщика ОСОБА_1 . Відповідно до розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 робочий день для військовослужбовців військової служби за контрактом, протягом якого є обов`язковою присутність на території військової частини, триває з 08 до 17 години. Поважних причин для відсутності в місці проходження служби у ОСОБА_1 не було, всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби ЗСУ нікого із своїх безпосередніх начальників ОСОБА_1 про причини відсутності на місці служби не попередив і проводив час на власний розсуд 13 і 14 грудня 2017 року поза межами території військової частини НОМЕР_1 . На місці проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 з`явився лише 15.12.2017 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що вчинив дане правопорушення, перебуваючи в стресовому стані, просить накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення, оскільки дане адмінправопорушення він вчинив вперше.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Згідно з ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Отже, після прийняття Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», що затверджений Законом України від 17.03.2014 року, в Україні розпочався особливий період.
Міноборони України в листі від 01.10.2015 року № 322/2/8417 надало роз`яснення щодо дії особливого періоду в Україні після завершення часткової мобілізації. Так, відповідно до ст. 1 Закону «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України.

Враховуючи зазначене, на даний час в Україні діє особливий період.

З долученого до матеріалів справи витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) № 200 від 23.09.2005 року встановлено, що старшого прапорщика ОСОБА_1 , призначеного наказом командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 18.07.2005 року №28-ПМ на посаду відповідального виконавця штабу військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_4 м. Стрий Львівської області, з 23.09.2005 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення /а.с. 6/.

Крім особистого визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена протоколом серії А2847 № 3 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-11 КУпАП від 18.01.2018 року /а.с. 3-5/, актом службового розслідування від 27.12.2017 року, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення /а.с. 8-10/, рапортами командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 від 13.12.2017 року та від 14.12.2017 року /а.с. 11, 12/, поясненнями начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_3 та начальника обслуги ПЗУ військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_4 , які виявили, що ОСОБА_1 відсутній у місці проходження військової служби на території військової частини НОМЕР_2 /а.с. 14-15/.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст.172-11 КУпАП у вигляді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, і накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 (триста п`ятдесят дві грн. 40 коп.) грн.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя Л. В. Гула