Справа № 203/617/18
Провадження № 3/0203/431/2018
ПОСТАНОВА

іменем України

05.03.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пилипенко А.С.,

за участю: прокурора Масалітіна Е.А.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали протоколу про корупційне адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працює на посаді старшого державного інспектора митного оформлення № 1 митного поста «Спеціалізований» Дніпропетровської митниці ДФС України, раніше до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 1726 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 494 від 16.02.2018 року, складеного старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого державного інспектора митного оформлення № 1 митного поста «Спеціалізований» Дніпропетровської митниці ДФС України є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією згідно п.п. е) п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

30.06.2017 р. ОСОБА_1 продав належний йому автомобіль НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_4 за 173 799 грн., що перевищує 50 мінімальних заробітних плат за станом на 01 січня 2017 року.

На порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 у десятиденний строку не подав повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а направив відповідне повідомлення лише 31 серпня 2017 року.

У звязку з цим відносно нього було складено відповідний протокол.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в правопорушенні заперечував, вказував, що дійсно уклав договір купівлі-продажу належного йому транспортного засобу від 30.06.2017 року. Проте розрахунок за цим договором здійснювався частинами: 30 червня 2017 року в розмірі 50 000 грн. 00 коп., а решта оплати в розмірі 123 799 грн. 25.08.2017 р. після того, як його фактичний доход перевищив 80 000 грн. 00 коп. він у десятиденний строк направив повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Свої письмові пояснення від 15.01.2018 р. не підтримав, зазначив, що надав їх без достатньої обізнаності про підстави для їх відібрання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 надав заяву про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол складений не уповноваженого особою через те, що право проведення перевірки декларацій субєктів декларування належить Національному агентству з питань запобігання корупції, а не територіальним підрозділам Департаменту захисту економіки. Крім того, зазначав, що обовязок по направленню повідомлення про суттєві зміни в майновому стані виник у ОСОБА_1 не під час укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу, а лише коли він фактично отримав доход в розмірі, що перевищував 50 розмірів заробітної плати, тобто 25 серпня 2017 року. Оскільки повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було подано ОСОБА_1 31 серпня 2017 року, ним не було порушено вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Також зазначав, що письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.01.2018 р. одержані з порушенням права на захист і не можуть бути враховані при розгляді справи.

Прокурор Масалітін Е.А. підтримав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.1726 КУпАП. Прокурор також зазначав, що в своїх поясненнях від 15.01.2018 р. ОСОБА_1 фактично визнавав факт вчинення порушення та підтверджував одержання коштів за проданий транспортний засіб при укладанні договору, а не частинами. Крім прокурором було подано клопотання про призначення судово-технічної експертизи документів розписок ОСОБА_1 від 30.06.2017 та від 25.08.2017, наданих ОСОБА_4, для встановлення того, чи відповідає дата фактичного складання цих розписок датам, зазначеним в розписках, якщо не відповідає в який період фактично були складені ці розписки. Прокурором також було надано в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП висновок, про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.1726 КУпАП

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, думку прокурора, пояснення свідка ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 1726 КУпАП, з наступних підстав.

ОСОБА_1 згідно наказу Дніпропетровської митниці ДФС України від 17 травня 2017 року № 219-о був переведений на посаду старшого державного інспектора митного оформлення № 1 митного поста «Спеціалізований» Дніпропетровської митниці ДФС України з посади головного державного інспектора митного оформлення № 2 митного поста «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС України (а.с. 11 на зв.).

Присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняв 05 червня 1995 року (а.с. 27)

11 червня 2015 року ОСОБА_1 був попереджений про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», про що свідчить його підпис (а.с. а.с. 28 29).

Згідно розписки від 22 січня 2016 року ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився із Законом України «Про запобігання корупції», наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 24.12.2015 № 375 «Про затвердження Плану заходів Дніпропетровської митниці ДФС із реалізації Антикорупційної програми на І півріччя 2016 року» (а.с. 30).

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, здійсненому 08 грудня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1 опублікував щорічну декларацію субєкта декларування за 2016 рік 20 березня 2017 року, що свідчить про його обізнаність зі своїми обовязками з декларування, визначеними Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно щорічної декларації ОСОБА_1 за 2016 рік йому по праву власності належав транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, 2005 року випуску (а.с. 17).

Згідно договору купівлі-продажу № 1249/2017/520421 від 30 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було здійснено продаж транспортного засобу TOYOTA AVENSIS, державний номер НОМЕР_2 (а.с. 38).

Відповідно до умов вказаного договору продавець (ОСОБА_1О.) зобовязується передати у власність покупцеві (ОСОБА_4О.) зазначений вище транспортний засіб (п. 1.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору ціна транспортного засобу складає 173 799 грн. 36 коп.

Згідно п. 5 договору визначено, що покупець зобовязаний на умовах, визначених цим договором сплатити продавцеві ціну транспортного засобу, зазначену в п. 3.1. договору.

Згідно акту від 30 червня 2017 року транспортний засіб TOYOTA AVENSIS було передано продавцем покупцю в зазначений день (а.с. 36).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Прожитковий мінімум для працездатної особи за станом на 01 січня 2017 року відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становить 1 600 грн. у звязку з цим субєкти декларування повинні направляти повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, якщо вони одержали у 2017 році доход, що перевищує 80 000 грн.

Оскільки належний ОСОБА_1 транспортний засіб був відчужений за 173 799 грн. 36 коп., відомості про такий доход підлягали направленню до НАЗК в десятиденний строк.

ОСОБА_1 направив повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у звязку з продажем належного йому автомобіля 31 серпня 2017 року (а.с. 15).

Оцінюючи правомірність таких дій особи, що притягається до відповідальності, слід відзначити наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

Таким чином, обовязок щодо направлення повідомлення про суттєві зміни у майновому стані щодо одержання доходу виникає з моменту фактичного надходження оплати чи одержання компенсації вартості майна в іншій формі. Обовязків з декларування доходів, які будуть одержані в майбутньому, тому числі й вже за укладеними договорами, чинне законодавство України в сфері запобігання корупції не містить.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 1249/2017/520421 від 30 червня 2017 року не визначено строк проведення оплати за договором.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, строк проведення оплати згідно договору купівлі-продажу № 1249/2017/520421 від 30 червня 2017 року визначений моментом вимоги і самим договором не встановлюється. Крім того, ні саме цим договором, ні актом приймання передачі до нього факт проведення розрахунку не підтверджується.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, та свідок ОСОБА_4 пояснювали, що розрахунок за договором від 30 червня 2017 року відбувався частинами: 30 червня 2017 року 50 000 грн. 00 коп., а решта оплати 123 799 грн. 25.08.2017 р. На підтвердження вказаних обставин було надано розписки від 30 червня 2017 року та 25 серпня 2017 року, достовірність дати складання яких поставлена під сумнів прокурором.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід відзначити, що будь-які письмові докази у справи, які б дозволяли встановити дату фактичного отримання ОСОБА_1 грошових коштів за відчуження транспортного засобу, немає. В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вказували, що розрахунок за транспортний засіб відбувався частинами. У разі визнання розписок від 30 червня 2017 року та 25 серпня 2017 року недопустимими доказами, інших доказів, які б дозволили визначити дату оплати за договором, немає. Таким чином, зважаючи на те, що всі сумніві щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, тлумачаться на її користь, відсутня необхідність у проведенні експертизи щодо дати складання спірних розписок, оскільки вони подані ОСОБА_1 на підтвердження своєї невинуватості, в той час як зібраними доказами у справі його вина не підтверджується.

Також не може бути враховано в якості доказів вини ОСОБА_1 його пояснення від 15.01.2018 (а.с. 21), оскільки воно надано без розяснення особі її прав, в тому числі не давати пояснень проти самого себе, визначене ст. 63 Конституції України, а в судовому засідання особа це пояснення не підтвердила.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 1726 КУпАП, полягає, зокрема, у неподанні або несвоєчасному поданні повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Враховуючи, що факт порушення ОСОБА_1 приписів ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не був доведений у встановленому порядку, в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна сторона правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.1726 КУпАП, у звязку із чим справа відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст.172-6, 247, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про корупційне адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 1726 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю складу правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська особою стосовно якої вона винесена, захисником такої особи або прокурором, у випадках визначених КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.В. Єдаменко

Постанова набрала чинності «___» ____________ 20__ року.