Справа № 734/3151/18 Головуючий у 1 інстанції Соловей В.В.
Провадження № 33/4823/43/18
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 у дохід держави грошові кошти в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 о 00.12 годині 29 серпня 2018 року по вулиці Центральній, 27 у с.Ставиське Козелецького району Чернігівської області керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога або за допомогою алкотестеру «Драгер» ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що викладені у постанові місцевого суду обставини не відповідають дійсності. Зазначив, що був тверезий та наполягав на проведенні медичного огляду у закладі охорони здоровя, оскільки приладу «Драгер» не довіряє, однак його вимога не була задоволена. Йому повернули документи, поняті присутні не були. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які засвідчили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також від медичного огляду на стан спяніння у лікаря, при цьому мав ознаки спяніння (а.с.3).

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп'яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Твердження апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного спяніння та наполягав на проходженні медичного огляду у лікаря апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути зясовані всебічно, повно й обєктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і обєктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта, про те, що суду першої інстанції під час розгляду справи порушив його права в тому числі права на захист, спростовуються протоколом судового засідання, згідно якого правопорушник не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами та скористатись правом на правову допомогу. Тим більше особисто ОСОБА_1 07.09.2018 року отримав повістку про судове засідання, яке відбулось 18.09.2018 року, а тому мав час на ознайомлення з матеріалами справи та отримати правову допомогу.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП і в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4