АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Давнього В.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією адвоката Ванджурака Р.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.11.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.11.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, - визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 680 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 06.11.2017 року, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» номерний знак: НОМЕР_1, при наявності д.з. 2.1. «Дати дорогу» не надав дорогу транспортному засобу марки «Toyota Prius» державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, змусив водія ОСОБА_3 різко гальмувати, змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, порушивши вимоги п.2.3«д» Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.4 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга від адвоката Ванджурака Р.В. в інтересах ОСОБА_1, у якій він просить скасувати постанову суду, прийняти нову, якою закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому в апеляції зазначає, що судом 1 інстанції було визнано винним його підзахисного лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. Інспекторами не було долучено до протоколу основний доказ його вини - відеозапис з автомобільного реєстратора патрульної поліції, а районний суд його не витребував і не дослідив в суді. Вказує, що ОСОБА_1 виїхав на дорогу з кільцевим рухом, виконавши вимоги знаку «дати дорогу» і не створив перешкоди патрульному автомобілю, а докази цього відсутні в матеріалах справи.

Розглянувши справу, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що подана апеляція підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Справа №33/794/1/18 Головуючий у І інстанції: Байцар Л.В.

Категорія: ч.4 ст.122 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

Крім того, п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.)» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Однак районним судом дані вимоги закону було порушено.

Так, суд 1 інстанції, визнаючи винним ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ст.122 ч.4 КУпАП послався на такі докази: протокол про адміністративне правопорушення БД № 062606 від 06.11.2017 року, пояснення правопорушника та інші матеріали справи.

Проте апеляційний суд не може погодитися із доводами районного суду стосовно доказів, якими обґрунтовано винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП, виходячи з наступного.

Як вбачається із письмових показань ОСОБА_1, які останній надав працівникам поліції при складені відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також його показів в суді, він вину у правопорушенні не визнавав та пояснював, що виїжджаючи на перехрестя з кільцевим рухом, жодних автомобілів не було, тому він виїхав на першій передачі з увімкненою аварійною сигналізацією, так як авто в дорозі поламалось і вищі передачі не включались, а тому рухаючись по правій стороні кільцевої дороги, його наздогнав патрульний автомобіль, зупинив і склав протокол.

Враховуючи такі його послідовні показання, апеляційний суд вважає, що даний доказ не може використовуватися як такий, що підтверджує винуватість ОСОБА_1, оскільки із його показань не вбачається складу вміненого йому адміністративного правопорушення, а навпаки, даний доказ його виправдовує.

Що стосується письмових показань свідка ОСОБА_3, то апеляційний суд також не бере їх до уваги, оскільки даний свідок являється зацікавленою особою - інспектором поліції, був водієм службового патрульного автомобіля, пасажиром якого (інспектором ОСОБА_4.) було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Не може бути доказом вини ОСОБА_1, на думку апеляційного суду, й відео з бодікамер працівників поліції, якими було складено протокол відносно ОСОБА_1, оскільки із його дослідження вбачається, що запис розпочався вже після зупинки автомобіля ОСОБА_1 і на ньому не видно моменту руху автомобілів на перехресті із кільцевим рухом.

З метою усунення даних протиріч, апеляційним судом було зроблено запит до Департаменту ПП УПП в м.Чернівці про надання суду відеозапису з автомобільного відео регістратора службового транспортного засобу марки «Toyota Prius» державний номерний знак НОМЕР_2, однак на адресу суду надійшла відповідь про те, що даний запис не зберігся з технічних причин.

Таким чином, апеляційним судом не було встановлено достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП у суді і вичерпані можливості їх отримати.

В зв'язку з тим, що працівниками поліції не було зібрано та долучено до справи достатньо належних та допустимих доказів, то на думку апеляційного суду вина ОСОБА_1 не може встановлюватись лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ванджурака Р.В. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Давній