Справа №: 653/41/18
Провадження № 3/653/280/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 січня 2018 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 204-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 листопада 2017 року здійснила виїзд з ТОТ АР Крим через визнаний Постановою КМУ недіючий пункт пропуску аеропорт Сімферополь, тобто здійснила виїзд до тимчасово окупованої території АР Крим поза діючими пунктами пропуску чи контрольно-пропускними пунктами вїзду-виїзду, таким чином виїхала з території тимчасово окупованої території АР Крим, поза діючими пунктами пропуску чи контрольно-пропускними пунктами вїзду-виїзду, чим порушила ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, за що передбачена відповідальність за ст. 204-2 КпАП України.

Також, ОСОБА_1 18 листопада 2017 здійснила вїзд до ТОТ АР Крим через визнаний Постановою КМУ недіючий пункт пропуску аеропорт Сімферополь, тобто здійснила вїзд до тимчасово окупованої території АР Крим поза діючими пунктами пропуску чи контрольно-пропускними пунктами вїзду-виїзду, таким чином вїхала на територію тимчасово окупованої території АР Крим, поза діючими пунктами пропуску чи контрольно-пропускними пунктами вїзду-виїзду, чим порушила ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, за що передбачена відповідальність за ст. 204-2 КпАП України.

ОСОБА_1 при складанні протоколів про адміністративне правопорушення вину у скоєному правопорушенні визнала, пояснивши що скоїла правопорушення через необізнаність у законодавстві.

До судового засідання ОСОБА_1 не зявилась, була належним чином повідомленою про дату, місце і час розгляду справи (згідно підпису у протоколі про адміністративне правопорушення), крім того у матеріалах справи є її заява про розгляд справи у її відсутність.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії АзЧРУ № 162021 та № 162022 від 03 січня 2018 року.

Додаткові докази суду не представлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КпАП України, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому оскільки ОСОБА_1 скоїла правопорушення двічі за ст. 204-2 КУпАП, то стягнення накладається в межах санкції цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 доказана в повному обсязі і тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 204-2 КУпАП, вважає можливим призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу, при цьому суд враховує характер вчиненого, особу правопорушника, обставини, що обтяжують або пом'якшують відповідальність судом не встановлено.

Також, керуючись ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тобто згідно ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 352,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. 283 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 204-2 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП в межах ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., на користь держави (р/р 0112, , МФО 852010 УК у Генічеському районі/ Генічеський район, банк отримувача ГУДКСУ у Херсонській області).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, 3, банк отримувача ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області на протязі десяти днів.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності «____»________2018 року.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2