Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1681/17 Головуючий в 1 інст. Бондаренко І.В.
Провадження №33/778/5/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі судді Дадашева С.В., за участю ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Курінного О.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Курінного О.І., який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 травня 2017 року о 18-13 год. в м.Запоріжжя по вул.Запорізького козацтва 27, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6820» (проба позитивна 2,08 проміле).

Захисник-адвокат Курінний О.І., який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду першої інстанції, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що справу розглянуто у відсутність ОСОБА_2 та без його належного повідомлення про такий розгляд.

На думку суду апеляційної інстанції, заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки, згідно з матеріалами справи, у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 участі не брав, відомості про те, коли саме він отримав оскаржувану постанову, у справі відсутні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Курінний О.І. просить вищевказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд не дослідив докази поважності неявки ОСОБА_2 у судові засідання та розглянув справу у його відсутність, тим самим допустив порушення вимог ст.268 КУпАП. Крім того зазначає, що в порушення ст.280 КУпАП, суд фактично дану справу не розглядав; особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини справи не встановлював, докази не досліджував, а формально послався у своїй постанові на наявність вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Курінного О.І. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 дійсно не брав участь у її розгляді. Між тим, про час та місце розгляду справи він повідомлявся заздалегідь належним чином, про що свідчать його чисельні клопотання про відкладення розгляду. За вказаними клопотаннями розгляд справи неодноразово відкладався.

Як вбачається з матеріалів справи, після отримання чергового клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, задля дотримання розумних строків розгляду справи, судом вирішено питання про розгляд останньої у відсутність ОСОБА_2

За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, з врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції грубо порушив процесуальні права ОСОБА_2 і позбавив його можливості відстоювати свої інтереси, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №206297 від 15 травня 2017 року, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомився, його копію отримав, йому роз'ясненні права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1), а також актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 2,08 проміле (а.с.2-3); направленням водія ОСОБА_2 до КУ «ЗОНД» ЗОР з метою виявлення стану сп'яніння (а.с.6); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння та результати огляду останнього (а.с.4, 5).

Твердження сторони захисту про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки судом апеляційної інстанції матеріалів справи допущення будь-яких порушень при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №206297 від 15 травня 2017 року, складений відносно ОСОБА_2, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Для перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді заслухано самого ОСОБА_2 та інспекторів поліції, які оформлювали адміністративні матеріали - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, документи стосовно застосованого поліцейськими при огляді ОСОБА_2 приладу «Drager Alkotest 6820».

Так, ОСОБА_2 при апеляційному розгляді не заперечував факту свого перебування у стані алкогольного сп'яніння на час керування транспортного засобу під його керуванням і його зупинки працівниками поліції. Проте, зазначив, що він сам викликав працівників поліції та звернувся до них з проханням про те, щоб вони переставили його автомобіль з місця, де він його лишив, оскільки сам не хотів сідати за кермо у стані алкогольного сп'яніння. Працівники поліції йому в цьому відмовили, тому він вважає, що подальше складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення тими ж самими працівниками поліції, до яких він звертався, є неправомірним.

Інспектори поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснили, що дійсно вони отримали виклик про те, що водій хоче, щоб працівники поліції переставили його автомобіль. Приїхавши на місце і провівши бесіду з водієм, яким виявився ОСОБА_8, вони роз'яснили останньому, що вони не мають права здійснювати дії, про які він їх просить, і попередили ОСОБА_2, що у випадку, якщо він сяде за кермо у стані алкогольного сп'яніння, то буде притягнутий до адміністративної відповідальності. Через деякий час вони побачили автомобіль під керуванням ОСОБА_2, зупинили цей автомобіль, у присутності свідків провели огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу, та після отримання позитивного результату відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Пояснення інспекторів поліції узгоджуються з Рапортом інспектора поліції ОСОБА_7, який міститься в матеріалах справи, та повністю підтверджуються відеозаписом, доданим до протоколу, відтвореним при апеляційному розгляді.

Правомірність використання працівниками поліції технічного приладу «Drager Alkotest 6820» підтверджена наявністю відповідної документації - свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки; свідоцтвом про державну реєстрацію тощо, наданими Управлінням патрульної поліції в місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на запит суду апеляційної інстанції.

Свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 при апеляційному розгляді викликати не виявилося за можливе, про те, факт присутності останніх при огляді ОСОБА_2 підтверджується вищевказаним відеозаписом.

Таким чином, при апеляційному розгляді ОСОБА_2 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, стороною захисту не спростовані.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають необхідності обов'язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд вжив всіх необхідних заходів задля забезпечення права ОСОБА_2 брати участь у розгляді справи, підстави для скасування оскаржуваної постанови через розгляд справи у відсутність останнього відсутні.

При апеляційному розгляді встановлено, що висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Курінного О.І., в тому числі про те, що суд підготовчих дій до розгляду справи не здійснював і саму справу фактично не розглядав, а докази не досліджував, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи, і, відповідно, правильність вищевказаних висновків суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують.

В тому числі є необґрунтованими доводи захисника про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 працівниками поліції був зупинений безпідставно, та було порушено процедуру огляду останнього на стан сп'яніння, оскільки ці доводи повністю спростовуються вищевказаними доказами, в т.ч. відеозаписом.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти відповідний огляд у медичному закладі, також є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 погодився з результатами його огляду на місці за допомогою технічного приладу, що засвідчив своїм підписом у Акті огляду.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Посилання захисника на судову практику Апеляційного суду Запорізької області у справах даної категорії, є недоречним, крім того, стосується інших справ зі встановленими іншими обставинами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Курінному О.І. строк на апеляційне оскарження постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Курінного О.І. залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева