АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/556/2018 Суддя 1 інстанції - Дячук С.І.
Категорія: ст. 124КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, поряд з цим стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3, 16 жовтня 2017 року близько 11 год. 10 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом «АТАМАН», д.н.з. НОМЕР_1, і рухаючись в м. Києві по бульв. Вернадського, 10, в порушення норм п.п. 2.36, 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечного інтервалу руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 (водій ОСОБА_6), внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження і завдано матеріальних збитків.

На постанову суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року в частині накладання стягнення на менш суворе, а саме - штраф.

За доводами апелянта постанова суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт стверджує, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що він працює водієм, і ця робота є його єдиним джерелом доходу, тож суд позбавив його можливості матеріально забезпечувати себе і свою родину, позбавивши його права на керування транспортними засобами.

Крім цього, апелянт вказує на те, що 23 травня 2017 року у нього народилась донька, яка потребує належного піклування, проте апелянт не матиме змоги його надавати, та матеріально забезпечувати свою дочку, оскільки внаслідок позбавлення пра керування транспортними засобами стане безробітним.

ОСОБА_3 стверджує, що застосування до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, є занадто суворим, враховуючи особу правопорушника, а тому вважає, що й за таких умов, необхідно змінити постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року в частині накладання стягнення на більш м'яке та менш суворе.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про отримання правопорушником повідомлення про місце і час розгляду справи, внаслідок чого останній був позбавлений права взяти участь у розгляді справи стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому суд першої інстанції абсолютно формально та однобічно дійшов вказаних вище висновків, оскільки обставини, які повинні впливати в дійсності на накладання стягнення та застосування того чи іншого виду стягнення, не доведені, а ст. 124 КУпАП, яка передбачає як штраф, так і позбавлення права керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на обґрунтування своєї апеляційної скарги, який щиро розкаявся в скоєному та просив йому пом'якшити призначене адміністративне стягнення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_7, який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити за викладеними в ній доводами, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а тому висновок, викладений в постанові суду про винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильним та відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, заслуговують на увагу посилання апелянта на суворість накладеного на нього адміністративного стягнення, котре не відповідає вчиненому правопорушенню та особі винного.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

При цьому слід врахувати, що стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Крім того, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Так, ст. 124 КУпАП передбачає альтернативні види адміністративних стягнень: штраф та позбавлення права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд в зв'язку з відсутністю ОСОБА_3 в судовому засіданні, не врахував дані про його особу, зокрема, те, що він щиро кається в скоєному, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3, в зв'язку з чим дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, і разом з донькою перебувають на його утриманні. Окрім того, з копії долученої до справи копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що починаючи з 1985 року і по 2017 рік ОСОБА_3 працює на посадах водія, проте в різних організаціях, іншої спеціальності не має. Наведені обставини свідчать про те,що суд першої інстанції безпідставно не обговорив можливість застосування більш м'якого стягнення у виді штрафу, яке також передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.

Суд також не врахував, що у відповідності до вимог ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом, чого по справі не встановлено.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має малолітню дитину та працює водієм, вважаю, що постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення слід змінити, та пом'якшити застосований до ОСОБА_3 вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - змінити в частині в частині накладеного на нього адміністративного стягнення.

Пом'якшити застосоване до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування строком на 6 (шість) місяців - на штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 340 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного судум. Києва Кепкал Л.І.