Справа 350/1445/18
Номер провадження 3/350/500/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Рожнятівскього відділення поліції ГУНПУ в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя селища Рожнятів, вул. Січових Стрільців, 60/8, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, не працюючого, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 003912, 02 серпня 2018 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, у селищі Рожнятів, по вул. Гагаріна, ОСОБА_2 керував мопедом марки «Malaguli», без номерного знака, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, внаслідок чого порушив п. 2.9а ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_2 не прибув, про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток по зареєстрованому місцю проживання. Судова повістка про виклик у судове засідання на 05 вересня 2018 року вручена члену сімї, а саме бабусі, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки, а також направленою до суду письмовою заявою матері ОСОБА_2 ОСОБА_3, в якій вона зазначила, що останній у судове засідання не прибув у звязку з перебуванням на роботі, звідки він повернеться додому приблизно 27-29 жовтня..

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що протокол відносно ОСОБА_2 складався у його присутності, йому було розяснено, що протокол направляється для розгляду в суд, а тому він повинен був вжити заходів щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження. Крім того, повістка про виклик його до суду була вручена члену його сім"ї за місцем його проживання.

Зважаючи на такі обставини, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вважаю за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2, який повинен був цікавитися станом розгляду складеного щодо нього протоколу.

Вивчивши матеріали справи, вважаю що провадження у даній справі підлягає до какриття за віцдсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2, 3 с.62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУаАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обовязковою ознакою обєктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані спяніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що повинна проводитися згідно з вимогами, які містяться у ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 згаданої Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоровя, які затверджені управлінням охорони здоровя місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоровя проведення вказаного огляду заборонено.

Крім того, відповідно до пункту 2.6 Інструкції огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У протоколі про адміністративне правопорушення містяться дані лише про одного свідка. Отже є підстави вважати, що огляд водія на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проведено у відсутності двох свідків

Вищенаведене свідчить про те, що працівником поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та Інструкції, огляд на стан сп'яніння, проведений з порушенням, вважається недійсним.

Таким чином встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку, оскільки огляд водія проведений за допомогою технічного засобу на місці зупинки у відсутності відповідної кількості свідків.

За таких обставин протокол не відповідає вимогам статей 256, 266 КУпАП, а тому є недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Будь-які які інші належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, органом, що направив адміністративні матеріали, суду не представлено.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 6. ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК, статтях 121, 122, 1221, 1222, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим обємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим обємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

В порушення зазначених вимог, в протоколі серії ОБ № 003912 від 02 серпня 2018 року не зазначено, який робочий обєм двигуна мопеда марки «Malaguli», яким керував ОСОБА_2, що позбавляє можливості встановити чи є мопед транспортним засобом в розумінні ст.130 КУпАП.

За таких обставин вважаю недоведеною вину ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, тобто у вчиненні даного правопорушення, а тому вважаю за необхідне справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 п.1, 7, 266, 268, 279, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя Г.В. Калиній