Справа № 463/5621/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/95/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320,00 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1, 26 жовтня 2017 року, о 08:10 год. на вул. Голубця, 2 у м.Львові при виїзді на головну дорогу не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України.

На дану постанову захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вказаною постановою, суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП вбачається, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.124 КУпАП.

У своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначає, що рухався від вул. Личаківської по вул. Пасічній, коли раптово з вул. Голубця, з поміж автомобілів які рухались йому на зустріч виїхав автомобіль Ланос. Уникнути ДТП не вдалося, оскільки автомобіль Ланос виїхав перед ним на відстані одного метра.

В свою чергу, ОСОБА_2 виїжджаючи на головну дорогу переконався в безпечності свого маневру і оскільки на головній дорозі був затор, то несподівано виїхати з другорядної дороги в нього не було фізичної можливості. Також враховуючи дорожню обстановку на даному перехресті, а саме радіус повороту, розміри проїжджої частини, оглядовість, розташування автомобілів в момент ДТП та спосіб уникнення від зіткнення громадянином ОСОБА_4 та інші фактори, виїзд автомобіля Ланос на відстані одного метра від автомобіля Субару є технічно неможливим.

У протоколі зазначено, що водій ОСОБА_2 при виїзді на головну дорогу не надав переваги в русі автомобілю Субару, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, однак це не відповідає дійсності, оскільки зважаючи на пояснення ОСОБА_2, на фото з місця ДТП та на характер пошкоджень автомобілів, такого порушення він скоїти не міг так як в момент зіткнення він з ОСОБА_4 рухались в одному напрямку по головній дорозі і саме автомобіль Субару здійснив з ним зіткнення, а не навпаки.

З огляду на вищенаведені обставини та норми ПДР можна зробити висновок, що ОСОБА_4 легковажно поставився до свого обов'язку, передбаченого Правилами дорожнього руху, а саме був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну. Саме в діях громадянина ОСОБА_4 вбачається причинно-наслідковий зв'язко між виникненням ДТП та наслідками які настали, а саме пошкодження транспортних засобів.

Таким чином суд розглянув справу суб'єктивно, однобічно та не в повному обсязі, не дослідив всіх доказів та обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, виступ ОСОБА_4, який заперечив доводи такої, вивчивши матеріали адміністративної справи № 463/5621/17, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Беручи до уваги пояснення учасників дорожньої пригоди, опис пошкоджень транспортних засобів, інші матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірним, такий зроблений на підставі аналізу зібраних по справі доказів.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, 26 жовтня 2017 року, о 08:10 год. на вул. Голубця, 2 у м. Львові при виїзді на головну дорогу автомобілем НОМЕР_3, не надав перевагу в русі автомобілю «Субару», номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, під час якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, відповідно до вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

ОСОБА_2, як водій транспортного засобу «Деу Ланос», наближаючись до нерегульованого перехрестя та здійснюючи виїзд на вул. Пасічну, повинен був керуватися вимогами пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, якою передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином саме дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причиновому зв'язку із настанням даної дорожньої пригоди.

Клопотання захисника ОСОБА_3 про призначення комплексної судової експертизи не підлягає до задоволення, оскільки експерт залучається у випадку виникнення потреби у спеціальних знаннях. Зазначені в клопотанні питання стосуються юридичної сторони даної події, а саме хто з водіїв порушив правила дорожнього руху та як кожен з них повинен був діяти в даній ситуації, і саме суд на такі дає відповідь, а не експерт. Крім цього не вказано яку саме експертизу необхідно призначити.

Апеляційний суд вважає, що по справі всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода.

Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер