Дата документу 09.11.2018
Справа № 320/8001/18
Провадження № 3/320/1311/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешкає: Запорізька область, Приазовський район, с. Богданівка, вул. Леніна 159,

не працює, код НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду з Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1

В протоколі, складеному 21.09.2018 року старшим державним інспектором відділу державного контролю Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області ОСОБА_2 вказано, що 21.09.2018 року близько 18-10 годин ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без реєстрації як субєкта господарювання, та без відповідної ліцензії, а саме: надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі т/з д/н НОМЕР_2.

ОСОБА_1 при розгляді справи вину не визнав, пояснив, що він взагалі не знав що відносно нього розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності, він зупинився на вимогу працівника Державної патрульної служби, а не службової особи відділу державного контролю Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області. Особа яка фотографувала його автомобіль йому не представилася. Після перевірки документів інспектор патрульної служби сказав, що до нього претензій не має та повернув документи, після чого він поїхав. При складанні протоколу він був позбавлений права надавати свої пояснення. Більш того на момент зупинки його працівниками патрульної служби в машині він був сам, громадянина ОСОБА_3 в якого відібрали пояснення він не знає. Факт отримання від останнього грошових коштів заперечує. Вважає надані ОСОБА_3 письмові пояснення наклепом. Також на його автомобілі був встановлений ліхтар білого кольору, який використовувався ним для технічного обслуговування автомобіля, а тому його автомобіль не мав розпізнавальних знаків таксі.

В судове засідання старший державний інспектор відділу державного контролю Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області ОСОБА_2, свідок ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, не зявилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 01.09.2018 року приблизно о 18-00 годин він сів в машину таксі д/н НОМЕР_2, проїхав від площі Перемоги до Автовокзалу №1, заплатив водію таксі за перевезення 40грн. В його присутності водій пояснив працівникам поліції, що він ліцензії не має, приватним підприємцем не являється.

Крім того, до протоколу надані наступні докази вини ОСОБА_1: пояснення ОСОБА_3, фотографії з місця події на яких відображений автомобіль НОМЕР_3 обладнаний на даху ліхтарем білого кольору.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування ст32 Конвенції, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів, згідно п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р..

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст.3 ГК України, розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно зі ч.ч.1, 2ст.55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) є адміністративним правопорушенням передбаченимст.164 КУпАП.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 ст. 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більш разів.

Крім того, доказом, відповідно до ст. 256 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

Оскільки, ч.1ст.164 КУпАП є бланкетною нормою, в протоколі повинно бути зазначено, що особа займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб'єкт господарювання, чи вчиняв провадження господарської діяльності без одержання іншого документа дозвільного характеру, тобто повинно бути зазначено назву документа та посилання на спеціальний закон - спеціальну норму статті закону, якщо одержання такого документа передбачено законом, проте це зроблено не було, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не розкрито об'єктивної сторони інкримінованого правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАПу зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному суді Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_6