Справа № 404/620/18
Номер провадження 3/404/493/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгородній Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які були направлені з ДПП УПП в м. Кропивницькому, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер не встановлено, тимчасово не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія АА №659498, 30.01.2018 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння у громадському місці біля будинку 9/14 по вул. Нижня в м. Кропивницький висловлювався нецензурною лайкою в присутності громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №659493, 30.01.2018 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння вчинив відносно своєї співмешканки сімейну сварку, на законну вимогу працівника поліції припинити вищевказане правопорушення не реагував, відмовився виконувати законну вимогу працівника поліції, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти обставин викладених в протоколах про адміністративне правопорушення.

Ретельно дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до висновку про закриття адміністративного провадження, з наступних підстав.

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Відповідно до розяснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Надані на розгляд адміністративні матеріали не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян.

Інспектор патрульної поліції надав відеозапис, який переглянули всі учасники розгляду справи про адміністративне правопорушення, з відео видно і чути як: 30.01.2018 року ОСОБА_1 пє пиво за місцем свого проживання. На пропозицію інспектора поліції поїхати до відділу поліції, ОСОБА_1 погоджується лише після складання стосовно нього протоколу про адміністративне затримання. При цьому ОСОБА_2 (заявник) просить припинити вживання пива, а також звинувачує ОСОБА_1 про порушення ним попередньої домовленості про добровільне виселення. Інспектор поліції впізнає сина заявника, як знайомого, а коли ОСОБА_1 виходить з кімнати у двір, інспектор домовляється з сином заявника, щоб той не пускав ОСОБА_1 назад до житла та зачиняє замки дверей до будинку. Син заявника - ОСОБА_3 виконує спільну попередню домовленість між ним та інспектором, зачиняє за собою вхідні двері в будинок. Не зважаючи на прохання ОСОБА_1, син заявника двері не відчиняє, а виносить одяг. Коли ОСОБА_1 не пустили назад до помешкання, останній згадує, що в зимовий період буде холодно в голову і просить шапку, але в цьому йому перешкоджає інспектор поліції, на що ОСОБА_1 обурюється, нецензурно висловлюється, а інспектор поліції застосовує фізичну силу і фактично затримує ОСОБА_1

Допитаний ОСОБА_1 повідомив, що посварився з дружиною, оскільки вона ввечері збиралася до церкви.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 зазначила, що викликала поліцію для проведення виховної роботи та заспокоїти ОСОБА_1

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що він як інспектор поліції виїхав на виклик через повідомлення про сімейне насильство. На місці зустрів знайомого ОСОБА_3 заявниця не бажала чути лайку ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Таким чином, поліцейські зобовязані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян (ст. 173 КУпАП).

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій, щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку (ст. 185 КУпАП).

У даному конкретному випадку інспектор поліції без достатніх правових підстав позбавив ОСОБА_1 права користування житлом, після чого залишив взимку на вулиці без шапки. Така дії та розпорядження інспектора є незаконними, оскільки загрожували здоровю ОСОБА_1

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" інспектор патрульної поліції зобовязаний поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Разом з тим, тривалість та ступінь допущених інспектором поліції порушень основоположних прав і свобод особи були настільки значними, що змусили ОСОБА_1 висловити в адресу представника правоохоронного органу усні нецензурні заперечення.

У свою чергу, ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право на захист та висловлення заперечень. Натомість, інспектор поліції зайняту учасником справи про адміністративне правопорушення правову позицію хибно витлумачив як дрібне хуліганство. Неправильність такого висновку полягає в тому, що психічне ставлення ОСОБА_1 до вчинених ним дій не було повязано з умисним порушенням громадського порядку. Останній захищався від незаконного позбавлення житла і бажав тепло вдягнутись.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 173 та 185 КУпАП передбачає застосування адміністративного арешту, а до самого ОСОБА_5 були застосовані заходи адміністративного примусу адміністративне затримання. Таким чином відсутність захисника під час затримання суперечить інтересам правосуддя, оскільки затримана особа була позбавлена права на реалізацію захисту прав і свобод.

Таким чином констатую, що межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у порушенні громадського порядку чи спокою громадян.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173, 185, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, 185 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_6