Провадження № 3/200/3702/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю.,

при секретарі Кузьминій С.Д.,

за участю прокурора Мануйленка І.М.

правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши матеріал, який надійшов з Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої суддею Центрального апеляційного господарського суду, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1726 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.08.2018 року, ОСОБА_1 Указом Президента України «Про призначення суддів» від 21.04.2003 року №346/2003 призначена суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду строком на пять років. 13.01.2005 року постановою №2346-ІV Верховної ради України ОСОБА_1 обрано безстроково суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», судді є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону та відповідно до абзацу 14 ч.1 ст.1 Закону є субєктами декларування.

02.11.2017 року ОСОБА_1 придбала автомобіль марки «Toyota Corolla 1/598CVT LIVE», шляхом укладення договору купівлі-продажу №527/А/17 з автосалоном ТОВ «ОСОБА_2, ЛТД» та підписано акт приймання товару до договору купівлі-продажу №527/А/17.

02.11.2017 року ОСОБА_1 самостійно внесла частину грошових коштів за придбаний автомобіль у розмірі 155 948,40 грн. Іншу частину коштів в розмірі 371 120,80 грн. за умовами кредитного договору, укладеним з ПАТ «Кредобанк», банком було перераховано наступного дня 03.11.2017 року на рахунок автосалону.

Згідно даного договору кредиту, ОСОБА_1 отримала у банка для придбання автомобіля кошти в розмірі 371 120,80 грн., що перевищує встановлені законом 80 000 грн., тобто 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Про зміну свого майнового стану ОСОБА_1 повинна була повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції у десятиденний строк з моменту отримання придбання майна, що передбачено ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1, як субєкт декларування, не подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у звязку з укладенням 03.11.2017 року кредитного договору, тобто порушила встановлений Законом строк, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1726 КУпАП України.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив зазначені в протоколі обставини, просив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів та послався на те, що ОСОБА_1 була обізнана у своєчасності подання відповідного повідомлення про суттєву зміну майнового стану. Вина ОСОБА_1 у здійсненні правопорушення доведена матеріалами справи, вона є субєктом декларування, факт неподання повідомлення про істотну зміну майнового стану ОСОБА_1 встановлений 21.08.2018 року, доводи ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнала, одночасно з цим пояснила, що 02.11.2017 року між нею та автосалоном ТОВ «ОСОБА_2, ЛТД» укладено договір купівлі-продажу автомобіля загальною вартістю 519 828 грн. Згідно кредитного договору, укладеного з ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_1 отримала у банка для придбання автомобіля кошти в розмірі 371 120,80 грн. Також, пояснила, що не вважала укладений нею кредитний договір правочином, що призвів до зміни її майнового стану, оскільки, і це загальновідомо, кредит як інститут фінансової послуги, не призводить до збагачення позичальника та не зазначений у ст.14 ПК України серед видів доходів, отриманих на території держави. Кошти від банку вона особисто не отримувала та не могла їх зняти. Окрім цього, наголосила на тому, що відобразила у річній декларації, поданій навесні 2018 року, свої зобовязання за кредитним договором.

З наданих ОСОБА_1 пояснень, не спростованих прокурором у судовому засіданні слідує, що НАЗК, як органу, уповноваженому на складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-6 КУпАП, відповідно до ст.255 КУпАП було відомо про обставини укладення ОСОБА_1 кредитного договору ще навесні 2018 року, після подання нею щорічної декларації 30.03.2018 року.

Заслухавши пояснення прокурора, ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 Указом Президента України «Про призначення суддів» від 21.04.2003 року №346/2003 призначена суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду строком на пять років. 13.01.2005 року постановою №2346-ІV Верховної ради України ОСОБА_1 обрано безстроково суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», судді є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону та відповідно до абзацу 14 ч.1 ст.1 Закону є субєктами декларування.

02.11.2017 року ОСОБА_1 придбала автомобіль марки «Toyota Corolla 1/598CVT LIVE», шляхом укладення договору купівлі-продажу №527/А/17 з автосалоном ТОВ «ОСОБА_2, ЛТД».

02.11.2017 року ОСОБА_1 самостійно внесла частину грошових коштів за придбаний автомобіль у розмірі 155 948,40 грн.

03.11.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредобанк» укладено кредитний договір на суму 371 120,80 грн., з цільовим використанням грошових коштів для придбання автомобіля марки «Toyota Corolla 1/598CVT LIVE», при цьому п.2.7 договору передбачено перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «Алмаз-Мотор, ЛТД». Банком виконано прийнятті на себе зобовязання та перераховано 03.11.2017 року на рахунок автосалону грошові кошти.

Сума кредиту, наданого банком ОСОБА_1 становить 371 120,80 грн., що перевищує встановлені законом 80 000 грн., тобто 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року.

Судом встановлено, що з приводу несвоєчасного подання повідомлення про придбання за кредитні кошти автомобіля, вартістю понад 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, у відношенні ОСОБА_1 було складено ще один протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 за фактом несвоєчасного подання повідомлення про придбання за кредитні кошти автомобіля, закрито. Фактом, що передував порушенню справи, стало несвоєчасне подання ОСОБА_1 повідомлення про зміну в майновому стані придбання автомобіля за кредитні кошти.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 ПМ, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Відповідно до пункту 1 Правил заповнення форми повідомлення під суттєвою зміною в майновому стані субєкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, у якому подається повідомлення. Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

Згідно з підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема, доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

На думку НАЗК, суб'єкт декларування зобов'язаний подати повідомлення у разі отримання ним кредиту, позики, поворотної фінансової допомоги (позички) тощо на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. Дана інформація міститься на офіційному веб-сайті НАЗК.

У відповідності до пункту 165.1.29 Податкового кодексу України, основна сума кредиту, що отримується платником податку, у тому числі фінансового кредиту, забезпеченого заставою, на визначений строк та під проценти, відноситься до доходів.

Отже, твердження ОСОБА_1 щодо не віднесення кредитних коштів до доходів особи позичальника спростовуються викладеними вище положення Закону.

У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За загальним правилом, момент набуття права власності за договором пов'язується з переданням майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК).

Суд враховує, що ОСОБА_1, як позичальником, готівкові кошти у власність не отримувались (майно не передавалось), а відразу були перераховані банківською установою на рахунок продавця автомобіля, тобто, її майновий стан змінився лише один раз при отриманні автомобіля у власність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не було приховано від НАЗК виникнення фінансових зобовязань за кредитним договором, оскільки такі зобовязання відображені ОСОБА_1 у відповідному розділі №13 «Фінансові зобовязання» при поданні 30.03.2018 року щорічної декларації за 2017 рік, а тому в її діях не вбачається умислу в прихованні кредитних зобовязань від органів фінансового контролю.

Відповідно до ч.2 ст.250 КУпАП при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обовязковою.

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається функція підтримання державного обвинувачення в суді.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 КУпАП Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З огляду на зазначені норми КУпАП передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, а відтак, за діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.

Відповідно до ч.2 ст.172-6 КУпАП, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, з аналізу системного зв'язку Преамбули Закону України "Про запобігання корупції", із приписами ч.2 ст.172-6 КУпАП, наявність умислу є обов'язковою складовою цього виду адміністративного правопорушення.

Сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та майновий стан, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети (приховати доходи одержані незаконним шляхом чи інше).

Одночасно з цим, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні прокурором у судовому засіданні не було наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення, тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив та мета інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел, мета і мотив у вчиненні даного правопорушення, що є обовязковими складовими для повного складу правопорушення передбаченого, ч.2 ст.172-6 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 172-6, 247, 268, 284, 289 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку, скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва