Провадження №3/263/120/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ПП «ФОП», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя знаходяться адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 за №263/15715/17, 3/263/120/2018 та №263/15742/17, 3/263/125/2018.

Згідно з матеріалом № 263/15742/17 від 23 листопада 2017 року 23 листопада 2017 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем Hyundai ix35, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався на регульованому перехресті по вилиці Митрополитський з вилицею Леваневського, в Центральному районі у місті Маріуполі при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ2110, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався у попутному напрямку прямо, чим порушив п.16.6 Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно з матеріалом № 263/15715/17 від 23 листопада 2017 року 3 листопада 2017 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_2С, керуючи автомобілем Hyundai ix35, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався на регульованому перехресті по вилиці Митрополитський з вилицею Леваневського, в Центральному районі у місті Маріуполі у стані алкогольного спяніння, огляд проводився за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6810 серійний номер ARBL №0932, стан алкогольного спяніння складав 1,56 проміле, від проходження огляду на стан спяніння в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Неодноразово судові засідання відкладалися за клопотаннями ОСОБА_2 що дає суду підстави вважати, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, навмисно затягує розгляд справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_2, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, неодноразові його виклики в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

При цьому, посилання ОСОБА_2 на те, що неявка останнього у судове засідання є поважною причиною, через перебування на лікуванні та курс лікування не закінчено суд не приймає до уваги, оскільки згідно з відповіддю на запис суду від 31 січня 2018 року №184/01-10вих зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря-пульмонолога консультативної поліклініки КЗОЗ «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполя», мав листок непрацездатності АДГ №105868 з 12 січня по 22 січня 2018 року, зазначено, що мав приступити до праці 23 січня 2018 року, діагноз: гострий бронхіт, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 3, із зазначенням, що ОСОБА_2 приймати участь у судових засідання може.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у звязку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які є у справі.

Судом було досліджено наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №117319 від 23 листопада 2017 року, схему місця ДТП, фото-таблицю, рапорт, пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, копія посвідчення водія №369986, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №080334 від 23 листопада 2017 року, квитанція газоаналізатору Drager Alcotest 6810 серійний номер ARBL №0932, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, диск з відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП, та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що вина правопорушника доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративні матеріали №263/15715/17, 3/263/120/2018 та №263/15742/17, 3/263/125/2018 підлягають обєднанню.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, у зв'язку з чим до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 268 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати адміністративний матеріал №263/15715/17, 3/263/120/2018 та №263/15742/17, 3/263/125/2018 в одне провадження та присвоїти номер №263/15715/17, 3/263/120/2018.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,

40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної чинності.

Суддя Д.В. Киян