Справа 362/4353/18
Провадження 3/362/1258/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., за участю: прокурора Народовець А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого головою Васильківської районної державної адміністрації Київської області, за вчинення правопорушення,передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 392 від 06.08.2018 р., ОСОБА_1, обіймаючи посаду голови Васильківської районної державної адміністрації Київської області, будучи державним службовцем категорії «А», тобто відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог п.п. «б» п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», 25.03.2017 р. подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2016 р. особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в якій зазначив завідомо недостовірні відомості, а саме не вказав наявність транспортного засобу SKODA OCTAVIA A7, 2016 року випуску під державним номером ВС5331АІ, який перебуває у нього на праві користування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому правопорушенні не визнав, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення. ОСОБА_1 суду пояснив, що у 2016 р. він зазначеним у протоколі автомобілем не користувався. У 2017 році цей автомобіль придбав його старший брат ОСОБА_3. ОСОБА_1 користувався вказаним автомобілем у 2017 р., в подальшому його брат оформив автомобіль на батька ОСОБА_4, цей автомобіль ОСОБА_1 зазначив в декларації за 2018 р. ОСОБА_1 суду повідомив, що зі слів ОСОБА_5 йому стало відомо, що доручення на право керування також було на ОСОБА_1 і видане без його відома. Також ОСОБА_1 повідомив суду, що з власником автомобіля ОСОБА_6, він особисто не знайомий. ОСОБА_1І в судовому засіданні зазначив, що протокол № 392 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, відносно нього, складений виключно на підставі свідчень осіб, з яким у нього склались неприязні стосунки, що вбачається із соцмереж: так ОСОБА_7 була звільнена у 2016 р. з Васильківської РДА, з ОСОБА_8 ідентична ситуація, з Басилкевичем він нещодавно познайомився. ОСОБА_1 суду пояснив, що в декларації чітко не потрібно зазначати дату, тому в березні 2018 р. він подав декларацію за 2017 р., де вказав даний автомобіль, оскільки у 2017 р. він користувався цим автомобілем, тому він вважає, що в його діях був відсутній умисел.

Представник особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення та клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а також клопотання про закриття провадження у справі у відповідності до ст. 38 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, адвокат ОСОБА_2 вказував на недоведеність в діянні ОСОБА_1 субєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою, тому просив закрити провадження у справі. Також адвокат ОСОБА_2 зазначив, що дане правопорушення виявлене оперуповноваженим УЗЕ у Київській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_5 ще 06.03.2018 р., після чого матеріали прокуратурою Київської області направляли для доопрацювання з встановленням строку до 30.04.2018 р., а протокол складений 06.08.2018 р. і матеріали направлені до суду 09.08.2018 р., тому на думку захисту і у відповідності до чинного законодавства матеріали справи надійшли до суду після спливу строку накладення адміністративного стягнення.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дані нею письмові покази підтримала та повідомила суду, що за кермом автомобіля SKODA OCTAVIA в 2016 р. ОСОБА_1 вона не бачила, в смт. Калинівка він не заїжджав, 31.12.2016 р. був вихідний день. В 2017 р. і в 2018 р. свідок бачила ОСОБА_1 на автомобілі SKODA OCTAVIA, але державних номерних знаків свідок не памятає.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дані ним письмові покази підтримав та суду повідомив, що свідок не є підлеглим ОСОБА_1, на протязі вересня 2016 р. за кермом автомобіля SKODA OCTAVIA ОСОБА_1І не бачив. Свідок суду показав, що у 2017 р. та у 2018 р. ОСОБА_1 їздив на автомобілі SKODA OCTAVIA.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дані ним письмові покази підтримав та суду повідомив, що вони написані добровільно. Також свідок суду повідомив, що з вересня по грудень 2016 р. він не бачив ОСОБА_1 за кермом автомобіля SKODA OCTAVIA, у нього був службовий автомобіль. У 2018 р. свідок бачив ОСОБА_1 за кермом автомобіля SKODA OCTAVIA.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що на початку 2018 року стало відомо, що ОСОБА_1 користується автомобілем SKODA OCTAVIA, номерні знаки якого зазначені в протоколі, на підставі довіреності, виданої громадянином ОСОБА_6. Згідно Закону України «Про запобігання корупції» уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи в щорічній декларації зазначають майно, яке перебуває в користуванні, чи у власності. Згідно довіреності за 2016 р., ОСОБА_1І зобовязаний був показати цей автомобіль в декларації за 2016 р. Свідок суду повідомив, що під час проведення перевірки було встановлено, що вказаний автомобіль, на який було видано довіреність, ОСОБА_1 у щорічні декларації за 2017 р. зазначив, що вказаним автомобілем користувався і вказаний автомобіль належить його батьку. Свідок повідомив суду, що відповідно до документів, наданих Територіальним сервісним центром, вказаний автомобіль його батько придбав у 2018 р. Свідок суду також повідомив, що протокол він складав особисто, ОСОБА_6 допитував, проте той згідно ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази. Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що пояснення ОСОБА_6 він вважав несуттєвими і не додав. На початку 2017 р. направляв матеріали в прокуратуру Київської області, був термін на доопрацювання, матеріали повертались, 28.03.2018 р. направлявся протокол. Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допитувалась, але він не знав, де ОСОБА_7 працює.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що в протоколі помилка, допитані свідки можливо бачили ОСОБА_1 31.12.2016 р. на автомобілі SKODA OCTAVIA. Матеріали направлялись в прокуратуру на погодження двічі, тричі підшивались документи, свідок ОСОБА_5 приймав рішення, що все не підшивати, в тому числі вказівки прокурора області.

В судовому засіданні прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_12 підтримала протокол, просила суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних доходів громадян.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції /Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року/, Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією/ Страсбург, 27 січня 1999 року/, додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією / Страсбург, 15 травня 2003 року/, законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідно до розпорядження Президента України №349/2015-рп від 31.03.2015 р. ОСОБА_1 призначено на посаду голови Васильківської районної державної адміністрації Київської області.

Як вбачається з особової картки державного службовця ОСОБА_1 останній перебував на посаді голови Васильківської районної державної адміністрації Київської області з 24.04.2014 р. по 16.09.2014 р. та з 03.04.2015 р. по даний час.

Згідно копії присяги державного службовця, ОСОБА_1 24.04.2014 р. прийняв присягу, а також 22.05.2015 року був ознайомлений з «Попередженням про обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» стосовно осіб, на виконання функцій держави, що спрямовані на запобігання корупції».

Таким чином, займана ОСОБА_1 посада відноситься до субєктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» /в редакції закону № 1022-VIII від 05.10.2016 р./, встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані, визначаються Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 961/29091, відповідно до якої під суттєвою зміною у майновому стані суб'єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 мінімальних заробітних плат, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Дохід, який був нарахований, але не сплачений /не отриманий/, не повідомляється. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий суб'єкт декларування подає відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 4 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст.ст. 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія - умисне подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобовязаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм субєктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно звязані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст субєктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обовязкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі субєкта до вчиненого ним діяння. Його обовязкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Такий висновок підтверджується і п. 2 розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, згідно з яким субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи встановлено, що кошти за продаж автомобіля SKODA OCTAVIA A7, 2016 року випуску під державним номером ВС5331АІ, отримав 29.09.2016 р. та 30.12.2017 р. ОСОБА_6 від ОСОБА_3, що підтверджується копіями розписок.

З письмових пояснень ОСОБА_6 від 27.09.2018 р. вбачається, що кошти за покупку автомобіля SKODA OCTAVIA A7, під державним номером ВС5331АІ, йому платив ОСОБА_3, який повідомив, що автомобіль купує для свого батька ОСОБА_4, але договір купівлі-продажу уклали 30.12.2017 р., та оформили нотаріально лише 19.01.2018 р., оскільки нотконтори були зачинені. ОСОБА_1 ОСОБА_6 ніколи не бачив і останній йому ніяких коштів не платив і ні про що його не просив. Доручення на ОСОБА_1 під час отримання передоплати за автомобіль ОСОБА_6 просив оформити ОСОБА_3, який пояснив, що можливо інколи той покористується даним автомобілем.

Згідно договору купівлі-продажу 3244/2018/7928/6 від 19.01.2018 р. автомобіль SKODA OCTAVIA A7, 2016 року випуску під державним номером ВС5331АІ, оформлений був на ОСОБА_4.

Згідно з висновком субєкта оціночної діяльності ТОВ «Експертне бюро Шашкова», що діє на підставі сертифіката субєкта оціночної діяльності № 400/17 виданого 05.05.2017 р., орієнтовна ринкова вартість автотранспортного засобу SKODA OCTAVIA A7, 2016 року випуску станом на 31.12.2016 р. складає 321700 грн.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_6 від 02.03.2018 р. на імя приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ОСОБА_13, ОСОБА_6 просив скасувати довіреність, посвідчену 29.09.2016 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області ОСОБА_13, за реєстровим № 1765, від його імені на імя ОСОБА_1.

Суд критично оцінює письмові пояснення від 03.08.2018 р. свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_14, оскільки між вказаною особами, та особою, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, мають місце неприязні стосунки, оскільки ОСОБА_7 неодноразово оскаржувала в судовому порядку розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації ОСОБА_1, щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а також щодо звільнення її з посади начальника служби у справах дітей та сімї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, додані до письмових пояснень від 03.08.2018 р. ОСОБА_7 фото автомобіля SKODA OCTAVIA під державним номером ВС5331АІ, не можуть бути прийняті судом, як доказ, оскільки вони не містять дати їх виконання, а також неможливо зробити висновки, хто був за кермом вказаного автомобілю.

З аналізу дослідженого в судовому засіданні протоколу № 392 від 06.08.2018 р. про, ніби-то, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, слідує, що оперуповноважений міжрайонного відділу № 4 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_5, викладаючи субєктивну й обєктивну сторони правопорушення, у порушення вказаних вище вимог Закону, не зазначив на наявність у останнього умислу на вчинення інкримінованих йому дій, тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив / корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо/ та мета інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

При цьому, прокурором у судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1І на вчинення зазначеного правопорушення, зокрема, наявність у нього відповідного корисливого або іншого особистого чи інтересів третіх осіб, клопотань про витребування відповідних відомостей не заявляв.

Статею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обовязок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 р., кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не було доведено в законному порядку.

Відсутність умислу подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підтверджується і тим фактом, що ОСОБА_1 30.03.2018 р. подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2017 рік, де вказав, що він з 01.01.2017 р. почав користуватися автомобілем SKODA OCTAVIA A7, 2016 року випуску, зазначивши при цьому, що він не був власником автомобіля SKODA OCTAVIA A7, 2016 року випуску, і зазначив власником особу, яка була власником даного транспортного засобу станом на момент запованення деклації, що не є грубою помилкою.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285, 287 КУпАП України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Л.М.Кравченко