Справа № 428/9594/18
Провадження №3/428/1759/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Лисенко Л.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли з ОСОБА_1 в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Сєвєродонецьким МВ 26.08.2016 року, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 176985 ОСОБА_2 03 серпня 2018 року о 06-06 годині в м.Сєвєродонецьку, по вул.Об'їздна з боку сел.Щедрищеве в районі АЗС, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою ALKOTEST 6810 ARBH-0638 в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак до суду для надання пояснень не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не зявилася, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Обставини адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 176985 від 03.08.2018 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чеком газоаналізатора «Драгер», відповідно до якого вміст алкоголю складає 0,88 проміле; доданим відеозаписом щодо обставин правопорушення, що містяться на оптичному диску та відповідно до яких ОСОБА_2 провину визнає, підтверджує факт вживання алкоголю та керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Отже, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягало у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, а також вимоги ст. 33-35 КУпАП, суд вважає доведеним здійснення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З довідки командира взводу № 2 роти № 3 ОСОБА_1 в Луганській області слідує, що за даними НАІС на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія не значиться.

Відповідно до розяснень, викладених в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам розяснено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли вина особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

Тобто на час вчинення даного правопорушення за ОСОБА_2 не отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП він є іншою особою та до нього не підлягає застосуванню позбавлення права керування транспортними засобами.

Оскільки передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП покарання є безальтернативним, ОСОБА_2 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Також, на підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.9, 33, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Луг.обл./Луганська, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 2001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Розяснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник