Номер справи 703/186/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент вчинення правопорушення працюючого помічником чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №6 ГУНП в Черкаській області,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

18 січня 2018 року оперуповноваженим Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_2 складено протокол серії №3 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, колишнього помічника чергового чергової частини, працюючого на момент вчинення правопорушення, в ізоляторі тимчасового тримання №6 ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 про те, що він, перебував з 07 листопада 2015 року по 30 червня 2017 року на посаді помічника чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №6 ГУНП в Черкаській області, будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, несвоєчасно, без поважних причин, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією.

Вказане правопорушення вчинене при наступних обставинах:

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Черкаській області від 07 листопада 2015 року №1 о/с ОСОБА_3 призначено на посаду в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області та присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції.

Згідно наказу начальника ГУНП в Черкаській області від 30 червня 2017 року №169-о/с ОСОБА_1 звільнено з посади помічника чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №6 ГУНП в Черкаській області за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Посада помічника чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №6 ГУНП в Черкаській області відноситься до посад, які займають відповідальне становище.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з пунктом 2 частини 1 розяснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року №3, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Враховуючи, що відповідно до наказу начальника ГУНП в Черкаській області від 30 червня 2017 року №169-о/с ОСОБА_1 звільнено з посади помічника чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання №6 ГУНП в Черкаській області за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року

№ 580-VIII, відтак необхідною датою подання ним вищевказаної декларації є 30 червня 2017 року, а саме не пізніше дня припинення діяльності.

Також, управління кадрового забезпечення ГУНП в Черкаській області 16 червня 2017 року було ознайомлено ОСОБА_1 під особистий підпис з вимогами ст. Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ та попереджено, що за несвоєчасне подання без поважних причин декларації передбачена адміністративна відповідальність, відповідно до вимог ст.172-6 КУпАП, а за умисне неподання декларації кримінальна відповідальність згідно ст.366-1 КУпАП.

Згідно витягу із офіційного сайту «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 29 березня 2017 року було подано щорічну декларацію за 2016 рік, що свідчить про його обізнаність з вимогами Закону в частині фінансового контролю, але він не подав декларації перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 30 червня 2017 року включно, а фактично подана 21 листопада 2017 року.

Отже, ОСОБА_1 будучи особою на яку відповідно до п.п.»з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, поширюється дія цього Закону, не подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, оскільки граничний термін подачі був 30 червня 2017 року, а на момент складання протоколу декларація подана лише 21 листопада 2017 року.

Місце вчинення адміністративного правопорушення є невизначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати електрону декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є гранична дата до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 30 червня 2017 року.

Датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу, тобто 18 січня 2018 року.

Юридичними наслідками в даному випадку є не подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені строки, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, однак надав суду заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, просив суворо його не карати, розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило, та враховуючи, що від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім визнання вини, про що зазначено у заяві, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, дослідженими судом в сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 18 січня 2018 року; витягом з наказу по особовому складу №1 о/с від 07 листопада 2015 року т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4, витягом з наказу по особовому складу №169 о/с від 30 червня 2017 року начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5, копією памятки від 19 червня 2017 року, якою ознайомлено ОСОБА_1 з вимогами ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, копією подання про звільнення ОСОБА_1 із служби в поліції від 29 червня 2017 року, витягом із офіційного сайту «Єдиного державного реєстру декларацій» від 22 листопада 2017 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме «Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, який вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, вважаю, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.172-6, 247, 251, 252, 268, 283, 284, КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (пятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська