Справа №585/2227/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/2/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) справу про адміністративне правопорушення № 585/2227/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_4 у вчинені правопорушення, а протокол не відповідає вимогам закону. Крім того, при розгляді справи суддею були допущені порушення закону щодо безпосередності дослідження доказів, фіксації перебігу судового засідання та процедури ухвалення судового рішення.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2017 ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді 08.06.2017 близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 в м. Ромни по вул. 1 Травня керував мотоциклом Мустанг д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей) і відмовився пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 521045 від 09.06.2017 та притягнувши до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судах першої і апеляційної інстанціях доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді обєктивно підтверджуються, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- показаннями працівника поліції ОСОБА_5, допитаного в якості свідка в апеляційному суді, згідно яких 08.06.2017 ним був зупинений мотоцикл Мустанг д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія, у якого ніяких документів при собі не було, але останній мав явні ознаки алкогольного спяніння. Вказана особа представилася ОСОБА_6. Названі водієм мотоцикла анкетні дані повністю співпали із даними бази «АРМОР», а тому протокол про адміністративне правопорушення спочатку був складений на імя ОСОБА_6 Коли наступного дня з відповідними документами до відділу поліції прийшов справжній ОСОБА_6, то стало зрозуміло, що останній не керував мотоциклом, а вказаним транспортним засобом, як зясувалося, керував його друг дитинства ОСОБА_4, якому він і продав мотоцикл. У звязку з цим, 09.06.2017 протокол про адміністративне правопорушення був складений іншим працівником поліції повторно, але вже на ОСОБА_4, який у дійсності і керував мотоциклом при вказаних у протоколі обставинах. При цьому, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину і надав відповідні письмові пояснення від 09.06.2017;

- аналогічними показаннями в апеляційному суді в якості свідка працівника поліції ОСОБА_7, згідно яких вона перебувала на чергуванні разом з ОСОБА_5, коли був зупинений мотоцикл Мустанг д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням особи, що не мала при собі жодних документів;

- показаннями допитаного під час апеляційного розгляду в якості свідка працівника поліції ОСОБА_8, згідно яких складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_4 відбулося 09.06.2017, тобто на наступний день після події, а свідки були залучені інші. Під час повторного складання протоколу ОСОБА_4 не пропонували пройти огляд, оскільки його відмова вже мала місце;

- показаннями в апеляційному суді свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, згідно яких перебуваючи 09.06.2017 близько 11 год. 20 хв. в районі заводу «Слобожанська будівельна кераміка», вони були запрошені поліцейськими для підтвердження факту відмови особи підписатися в протоколі про адміністративне правопорушення і надати з приводу цього свої пояснення;

- пояснили, що ОСОБА_4 говорив проте, що відносно нього протокол було складено за відмову від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння, оскільки він не вживав алкогольних напоїв;

- показаннями свідка ОСОБА_6, допитаного в апеляційному суді, згідно яких 08.06.2017 не керував мотоциклом Мустанг д.н.з. НОМЕР_1;

- постановами судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.06.2017 (справа № 585/2219/17, провадження № 3/585/509/17 )та від 21.07.2017 (справа № 585/2219/17, провадження № 3/585/583/17), згідно яких протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.130 КУпАП був двічі повернутий начальнику Роменського ВП ГУНП в Сумській області для усунення вказаних у них недоліках. Відповідно до постанови судді від 21.07.2017, «ОСОБА_6 в суді свою вину не визнав та пояснив, що 08.06.2017 його в м. Ромни не було і він знаходився на ставку в с. Хустянці. Йому зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що на нього склали протокол за керування без посвідчення і «пянку за кермом». Чому ОСОБА_4 сказав, що то був він(ОСОБА_6В.) і не назвався справжнім імям йому не відомо»;

- показаннями в суді першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, який підтвердив факт керування ним 08.06.2017 мотоциклом Мустанг д.н.з. НОМЕР_1, коли був зупинений працівниками поліції. При цьому, зазначив, що його прізвище ніхто не запитував і протокол був складений по документу, за яким був зареєстрований транспортний засіб. Від дачі пояснень та від підпису протоколу відмовився. Від проходження медичного огляду не відмовлявся, а в своїх поясненнях від 09.06.2017 вимушено вказав про відмову огляду на стан спяніння, оскільки ці пояснення працівники поліції відбирали у присутності його начальника і він не хотів проблем з роботою.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги захисника, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами, які повністю узгоджуються між собою.

При цьому, апеляційний суд враховує і процесуальну поведінку ОСОБА_4, який жодного разу не зявився до апеляційного суду для надання пояснень з приводу подій 08.06.2017 і 09.06.2017, а тому його письмові пояснення від 09.06.2017 вважає за необхідне прийняти до уваги як належний і допустимий доказ його вини, оскільки ці пояснення обєктивно підтверджуються всіма дослідженими доказами по справі, що не суперечить загальним засадам судового провадження у справі про адміністративне правопорушення та положенням ст.251 КУпАП.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР України, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, зареєстрована в МЮ за № 1408/27853 від 10.11.2015), п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015, зареєстрована в МЮ за № 1413/27858 від 11.11.2015) і п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння і проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан спяніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), а тому апеляційний суд не може прийняти до уваги твердження апеляційної скарги захисника про порушення установленого порядку огляду на стан спяніння, так як ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження медичного огляду, оскільки зазначені положення законодавства щодо процедури направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану спяніння працівником поліції були дотримані в повному обсязі.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність належного фіксування судового розгляду справи у передбачений законом спосіб, то апеляційний суд також вважає їх необгрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки положення КУпАП не містять обовязкової вимоги щодо фіксування кожного судового процесу технічними засобами у передбачений процесуальним законодавством України спосіб, а відповідне клопотання на таке фіксування ніким не подавалося, тому суддею суду першої інстанції і не було порушено норм процесуального права, що повністю узгоджується з основними засадами судочинства, закріпленими у ст.129 Конституції України, розділі І Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та іншими нормативно-правовими актами України, незважаючи на наявність у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення протоколу судового засідання, ведення якого не передбачено вказаним вище законодавством України про адміністративне правопорушення.

Є необгрунтованими і доводи апеляційної скарги захисника і щодо порушення судом процедури ухвалення судового рішення, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а саме матеріали справи не містять інформації про оголошення суддею суду першої інстанції спочатку резолютивної частини постанови, а потім повного тексту судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а тому доводи апеляційної скарги щодо невідповідності цього протоколу вимогам закону і відповідно недопустимості його як доказу у справі також є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозвязку разом з іншими доказами, дослідженими апеляційним судом, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП? а тому твердження захисника щодо невідповідності висновків судді суду першої інстанції фактичним обставинам даної справи про адміністративне правопорушення є необгрунтованими та не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2017 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.