АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1333/17 Номер провадження 33/786/240/18Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2018 року ,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 29.10.2017 о 18 год. 30 хв. в смт Семенівка по вул. Шевченка, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. При цьому не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Стан сп'яніння ОСОБА_2 підтверджується висновком Семенівської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у справі відсутні докази того, що саме він керував автомобілем.

Потерпілий не бачив хто керував автомобілем в момент ДТП, а працівники поліції та поняті не були безпосередніми свідками події, та тому достовірно знати хто був за кермом не можуть також.

Будь-які докази фото чи відеофіксації, які б давали можливість визначити особу, яка керувала транспортним засобом, у матеріалах справи відсутні.

Працівники поліції не встановили особу, яка разом з ним відкочувала автомобіль, не відбирали у нього пояснення. Це ОСОБА_6, який проживає в АДРЕСА_2. Також не була встановлена особа, яка керувала автомобілем.

Поліцейськими протоколи про адмінправопорушення щодо нього складені безпідставно, адже він жодних правопорушень не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновки суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є обґрунтованими.

Такий висновок суду відповідає наявним у справі доказам, а саме: даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, схемі місця ДТП, показаннях допитаних у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4, свідків, висновку Семенівської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння від 29.10.2017.

При цьому встановлений працівниками поліції факт, що особою, яка керувала автомобілем ВАЗ-21010, був саме ОСОБА_2, узгоджується з показаннями потерпілого та іншими матеріалами справи, а тому сумнівів не викликає.

Водночас будь-яких даних на підтвердження пояснень апелянта щодо наявності іншої особи, яка керувала транспортним засобом ВАЗ-21010, матеріали справи не містять.

Так ОСОБА_2, під час розгляду апеляційної скарги зазначив, що його автомобілем керувала особа, яку він не знає, але яку він найняв для керування своїм автомобілем. Посвідчення водія у нього не перевіряв і його особу не встановлював.

В той же час у суді першої інстанції він пояснив, що його автомобілем керувала інша особа, яку він не знає та яку він підібрав по дорозі.

Такі нелогічні та суперечливі показання до уваги прийняті бути не можуть і суд розцінює їх як намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, посилання апелянта, що у справі відсутні докази того, що саме він керував автомобілем, необґрунтовані, а тому на увагу не заслуговують.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Заявлене апелянтом клопотання про допит свідка ОСОБА_6, який разом з ним перебував в автомобілі, належним чином не обґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає. Крім цього, про допит цього свідка в суді першої інстанції ОСОБА_2, не заявляв.

Суд розглянув справу у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень.

Накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, вчиненому і його особі. При розгляді справи було взято до уваги характер вчинених ОСОБА_2 правопорушень, ступінь його вини, дані про його особу та призначено остаточне стягнення із врахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

За таких обставин притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд вважає законним і обґрунтованим.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2018 року стосовно ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко