Справа № 464/6318/17 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/783/1520/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20 листопада 2017 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 гривень судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 18 вересня 2017 року близько 00.10 год. по вул. Івана Франка, 159 у м. Львові, здійснював керування автомобілем марки «BMW 318», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідала обстановці), від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить скасувати її, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова є необґрунтованою та такою, що постановлена без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи, за формально проведеного судового засідання та такою, що постановлена за грубого порушення застосування закону. Вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ОСОБА_1 не здійснював 18 вересня 2017 року об 00:10 год. керування транспортним засобом, тому відсутня одна із обов'язкових ознак об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме ознака керування транспортним засобом. Також вказує, що з відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 близько восьми разів пояснював поліцейському те, що він згідний пройти огляд на стан сп'яніння, однак працівник поліції кожного разу відмовляв йому.

Вивчивши матеріали справи №464/6318/17, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вказали, що ОСОБА_1 взагалі не здійснював керування транспортним засобом, а лише перебував в салоні нерухомого автомобіля, а відтак сам факт керування транспортним засобом відсутній; грубо порушено приписи Закону щодо порядку проведення огляду особи на встановлення стану сп`яніння, оскільки будь-якого огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими не проводився; висловлював бажання пройти огляд як на місці, так і у відповідному закладі охорони здоров`я, однак поліцейський йому такого не пропонував; інспектор взагалі не мав підстав, які давали йому право вимагати від нього проходження огляду на стан сп'яніння.

Натомість висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 259220 від 18.09.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; наявними в матеріалах письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_4; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР № 708236 від 18.09.2017 (як підстава для зупинки та перевірки транспортного засобу); матеріалами відеофіксації з нагрудних знаків інспекторів під час складення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи, за формально проведеного судового засідання та такою, що постановлена за грубого порушення застосування законодавства спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не вжив заходів для здобуття інших доказів винуватості, а також не допитав свідків, у присутності яких апелянт відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння та працівників поліції, які склали протокол, що свідчить про неповноту з'ясування обставин справи, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки суд першої інстанції задоволив клопотання апелянта про виклик свідків та вжив усіх заходів для виклику вищевказаних осіб. Більше того, суд апеляційного інстанції вважає, що в матеріалах справи міститься достатня кількість доказів про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що інспектор патрульної поліції грубо порушив приписи ст. 266 КУпАП та вимоги Наказу МВС № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме не провів огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а запропонував пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, то такі суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан сп'яніння (алкогольне, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Натомість щодо першого способу, поліцейські проводять огляд та оформлюють результати огляду лише щодо стану алкогольного сп'яніння за наявності певних умов, в усіх решта випадках має бути застосований другий спосіб.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області