Справа № 544/36/18
№ пров. 3/544/32/2018
Номер рядка звіту 251
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинська Ю.О.,

за участі секретаря Пірогова В.Г.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, народження 13 серпня 1977 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, зареєстрованої та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей народження 2004 та 2005 років, інваліда ІІІ-ї групи, працюючої головним державним інспектором Пирятинського відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, паспорт серія КО № 146243 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 27.09.2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальностей не притягувалася,

за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

із участю сторін: прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2, представника УЗЕ в Полтавській області Департаменту захисту економічної безпеки НП України ОСОБА_3, захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_4 (діє на підставі договору про надання правової допомоги № 15/01 від 15.01.2018 та ордеру серія ПТ № 053762 від 17.01.2018), особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

У С Т А НО В И В :

ОСОБА_1 органами поліції притягується до адміністративної відповідальності з підстав, що будучи головним державним інспектором Пирятинського відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі ЗУ «Про запобігання корупції»), примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 21 ч. 1 ст. 46 вказаного Закону, допустила порушення вимог фінансового контролю, а саме своїми умисними діями вчинила подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, не зазначивши у п. 4 декларації обєкт незавершеного будівництва квартиру № 50 розташовану по вул. Перспективна, 7 у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. Відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру МП/Прсп7-50 від 23.12.2016 ОСОБА_1 придбала майнові права на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1, вартість якої становить 233585 грн. нагорна Л.М. підписала вищевказаний договір та цього ж числа сплатила 233585 грн за вищевказану квартиру через відділення АТ «ОТП Банк», що підтверджується її підписом на платіжному дорученні № 2 від 23.12.2016. відповідно до листа директора ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств» № 7/118 від 10.01.2018 станом на 31.12.2016 квартира АДРЕСА_2 не була прийнята в експлуатацію, так як дана квартира прийнята в експлуатацію в квітні 2017 року згідно з Декларацією Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 06.04.2017. В той же час згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90958534 від 03.07.2017 за ОСОБА_1 27.06.2017 зареєстрована квартира № 50 загальною площею 42,6 кв.м., за адресою по вул. Перспективна, 7 с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. На Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 23.12.2016 мається особистий підпис ОСОБА_1, а в п. 1.3 зазначено, що «Предметом цього договору є майнові права на квартиру які після набуття покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття пава власності (володіння, користування та розпорядження) на квартиру після прийняття Обєкта будівництва в експлуатацію та оформлення покупцем відповідних правовстановлюючих документів…». Таким чином, 23.12.2016 ОСОБА_1 набула права власності на обєкти незавершеного будівництва квартиру не прийняту в експлуатацію та до 27.06.2017 право власності на дану квартиру не було зареєстроване в установленому законом порядку. ОСОБА_1 виправлену декларацію за 2016 рік не подала. 12.12.2016 під підпис було доведено ОСОБА_1 рішення НАЗК від 11.08.2016 № 3 «Про розяснення щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» - повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а 06.03.2017 їй під підпис були доведені вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», рішення НАЗК №№ 3, 19, 20, 56 тобто ОСОБА_1 були достовірно відомі зобовязання та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції». Водночас, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність у неї станом на 31.12.2016 обєкта незавершеного будівництва квартири, при заповненні на офіційному веб-сайті Національного агентства 16.03.2017 щорічної декларації за 2016 рік, умисно подала завідомо недостовірні відомості в розділі 4 цієї декларації щодо наявності таких обєктів, тобто не вказала обєкт незавершеного будівництва квартиру № 50 за адресою вул. Перспективна, 7 в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області.

У судовому засіданні представник УЗЕ в Полтавській області Департаменту захисту економічної безпеки НП України підтримав викладені обставини у Протоколі № 13 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП від 15.01.2018 з підстав викладених у ньому. Просив, відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу та призначити покарання ОСОБА_1 визначене санкцією статті. Додатково вказав, що при ознайомленні ним ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення остання відмовилася його підписувати.

Прокурор у судовому засіданні також підтримав Протоколі про адміністративне правопорушення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП з підстав викладених у запереченні. Просив: відмовити у клопотання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_4 про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1; визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП; накласти адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та стягнути судовий збір.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнала вказала на тому, що право власності на квартиру вона зареєструвала у червні 2017 року, а до того часу лише була власником прав на квартиру. Просила закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав свою підзахисну, просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених у клопотанні. Крім того, вказав на те, що працівником поліції допущено ряд процесуальних правопорушень, а саме: при складанні протоколу порушили законні права ОСОБА_1 на захист в часині ознайомленні з протоколом та викладення нею доводів і заперечень під час ознайомлення з протоколом чим порушили вимоги ч. 2 ст. 254, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 256 КУпАП; форма протоколу не відповідає Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5, заступник начальника начальник Пирятинського відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, вказала про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відмовлялася від підпису та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, а в силу поганого самопочуття та стану здоровя на той момент не могла його прочитати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Судовим розглядом встановлено та не оспорюється особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, що 07.11.2008 ОСОБА_1 призначена на посаду старшого державного податкового інспектора Пирятинського відділення, про що свідчить наказ від 07.11.2008 № 66-о (а.с. 19). Цього ж дня, 07.11.2008, ОСОБА_1 підписано Присягу державного службовця (а.с. 23).

Відповідно до витягу з наказу № 34-о від 09.09.2015 ОСОБА_1 з 01.09.2015 присвоєно І ранг інспектора податкової та митної служби (а.с. 21).

02.06.2015 ОСОБА_1 була попереджена про обмеження спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю (а.с. 54-57)

21.12.2016 ОСОБА_1 написала заяву про те, що вона підтверджує, що прочитала, зрозуміла та зобовязується виконувати Правила етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС, затверджені наказом ДФС України від 01.12.2016 № 979 (а.с. 58).

Відповідно д п. 9 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із ч. 1 п. 9 ст. 8 ЗУ «Про державну службу» ОСОБА_1 як державний службовець зобовязана додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Підпункт «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія Закону є державні службовці.

Субєктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 подала Декларацію за 2016 рік 16.03.2017 року о 17 годині 41 хвилині (а.с. 44).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію вчасно, як це передбачено Законом.

Проте органами поліції ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказуючи на те, що ОСОБА_1 не зазначила у п. 4 декларації обєкт незавершеного будівництва квартиру № 50 розташовану по вул. Перспективна, 7 у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, майнові права на яку вона придбала 23.12.2016 відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру МП/Прсп7-50.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.12.2016 було укладено Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру МП/Прсп7-50 розташовану АДРЕСА_3 (а.с. 39-40). У день укладення Договору ОСОБА_1 було проведено оплату за останнім у сумі 233585 грн (а.с. 41).

Відповідно до п. 1.1. умов договору згідно з п. 1 ст. 6 та ст. 656 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств» (далі іменується «Продавець») передає у власність ОСОБА_1 (далі іменується «Покупець») майнові права на квартиру № 50 розташовану по вул. Перспективна, 7 у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області.

Пункт 1.3 вказує про те, що предметом Договору є майнові права на квартиру, які після набуття Покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності (володіння, користування та розпорядження) на квартиру після прийняття обєкту будівництва в експлуатацію та оформлення Покупцем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності).

Пункт 1.4 Договору вказує на те, що майнові права на квартиру передаються від Продавця Покупцю шляхом підписання ОСОБА_3 прийому-передачі Квартири (як сукупності майнових прав) який є невідємною частиною цього договору.

06.05.2017 ОСОБА_1 проведена повна оплата закріпленої за нею квартири, про що свідчить довідка № 7-50 від 06.05.2017 видана ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств».

У квітні 2017 року квартиру № 50 розташовану по вул. Перспективна, 7 у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області прийнято в експлуатацію згідно з Декларацією Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 06.04.2017, про що свідчить лист ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств» (а.с. 43).

Відповідно до ОСОБА_3 приймання передачі від 06.05.2017 ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств» передав ОСОБА_1 згідно з Договором МП/Прсп7-50 квартиру № 50 розташованої по вул. Перспективна, 7 у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області з усіма виконаними умовами.

Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі Порядок № 1127) передбачена подача додаткових документів для здійснення державної реєстрації права власності на новозбудований обєкт нерухомого майна. До таких документів, наприклад, відноситься акт про прийняття закінченого будівництвом обєкта в експлуатацію та технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

27.06.2017 ОСОБА_1 подала заяву про реєстрацію права власності на квартиру № 50 розташовану по вул. Перспективна, 7 у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, про що свідчить витяг (а.с. 38). Підставою виникнення права власності стало: Договір купівлі-продажу майнових прав; ОСОБА_3 приймання-передачі квартири. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформовано 03.07.2017.

13.07.2017 ОСОБА_1 у визначений ЗУ «Про запобігання корупції» десятиденний строк внесла в е-декларацію відомості про суттєві зміни свого майнового стану щодо придбання вищевказаної квартири у приватну власність.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Майновими визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Буквальне тлумачення норми п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» може давати підстави для висновку про те, що державна реєстрація права власності здійснюється щодо права власності, а державна реєстрація інших речових прав здійснюється щодо таких прав.

З аналізу наведених норм закону випливає, що ОСОБА_1 на момент укладення Договору купівлі-продажу майнових прав до моменту введення в експлуатацію будинку № 7 розташованого по вул. Перспективна у с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, не являлася ні власником квартири № 50 ні власником незавершеного будівництва. Всі права належали Продавцю ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств» до моменту реалізації відкладених умов.

У відповідності з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник (в даному випадку являється ТОВ «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств») зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник (в даному випадку ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств») зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як встановлено судом, відповідно до п. 1.2 Договору майнові права на квартиру належать Продавцю відповідно до наступник документів: Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови, Декларація про початок виконання будівельних робіт, Проектно-кошторисна документація на будівництво обєкта будівництва.

Стаття 876 ЦК України чітко вказує на те, що власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Таким чином, Замовник, тобто ПрАТ «Комбінат виробничих підприємств» на момент Укладення Договору купівлі-продажу майнових прав з ОСОБА_1 і до введення в експлуатацію будинку, являвся власником незавершеного будівництва.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст. 1 Закону № 1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення або ж внесення завідомо недостовірних відомостей у Декларацію.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд спростовує доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 щодо невідповідності форми протоколу складеного на ОСОБА_1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі Інструкція). Так, відповідно п. 5 ч. ІІ Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією складається на бланку, що виготовлений друкарським способом, додаток 3. Таким чином, протокол складений оперуповноваженим УЗЕ в Полтавській області Департаменту захисту економіки НП України майором поліції ОСОБА_3, що знаходиться при матеріалах адміністративної справи (а.с. 5-13), повністю відповідає затвердженому бланку протоколу відповідно до Інструкції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючивище викладене, керуючись ст.ст. 9, 33-35, 245, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», с у д

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Ю.О.Ощинська