Справа № 359/620/18 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/242/18 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 429 05.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

представника Київської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС ОСОБА_4, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил № 0611/12500/17 від 05.12.2017 року валюту в розмірі 3800 (три тисячі вісімсот) доларів США повернуто ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 17 грн. 27 коп.

Згідно з постановою суду, 05.12.2017 року о 16 годині 20 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_2, який відлітав з України до Швеції, м. Стокгольм, рейсом PS № 173, літаком а/к «Міжнародні авіалінії України», своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він відповів, що має при собі 11 800 доларів США. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі 15 600 доларів США. Готівка знаходилась в одному з відділень рюкзака пасажира (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира готівка належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянину України ОСОБА_2 було пропущено 11 800 доларів США за відсутності дрібних купюр (еквівалент 9 945 євро станом на 05.12.2017). За протоколом про порушення митних правил у громадянина України ОСОБА_2 вилучено 3 800 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів на право вивезення готівки пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці з приводу декларування готівки не звертався.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України ОСОБА_2, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі з поданням банківських документів на суму яка перевищує 10 000 євро для резидентів України відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду, представник Київської митниці ДФС ОСОБА_4 просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст.471 Митного кодексу України, застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. та конфіскації затриманої по справі валюти.

В обґрунтуванні вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, підійшов до розгляду справи однобічно та упереджено, вважає, що під час розгляду справи не було встановлено, що застосування конфіскації валюти у сумі 3 800 доларів США буде для ОСОБА_5 «надмірним індивідуальним тягарем», крім того, звертає увагу, що з виявлених у ОСОБА_5 коштів, 11 800 доларів США було пропущено через митний кордон, таким чином, при співставленні суми валюти, пропущеної ОСОБА_2 під час здійснення митного контролю та суми, яка підлягає конфіскації, можна дійти до висновку про дотримання критерію пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини) у разі застосування додаткового стягнення у виді конфіскації валюти.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали судове рішення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суд першої інстанції виходив із того, що громадянин України ОСОБА_2 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не зверталась.

На підставі статті ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до правильного та вмотивованого висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без конфіскації вилученої валюти.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

ОСОБА_2 відлітав він до Швеції та мав при собі кошти, які належать йому особисто, та за які збирався купити автомобіль, точної суми, яку він провозив він не знав, оскільки 3800,00 доларів США, він забув викласти з минулої поїздки конфіскація цих коштів поставить його в скрутне матеріальне становище. Також він зазначив, що вину у вчинену порушенні він визнає у повному обсязі та щиро розкаюється, дане правопорушення він вчинив з необережності, у звязку з тим, що не знав точної суми, яку провозив та не ознайомлювався з митними правилами, наміру їх порушувати він не мав.

З урахуванням пояснень ОСОБА_2 та суми переміщуваної через митний кордон не задекларованих митному органу коштів, яка складала 3 800 доларів США, враховуючи, що правопорушення вчинено ОСОБА_2 з необережності, у зв'язку з тим, що він не знав точну суму, яку перевозив, крім того, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість накладення стягнення без конфіскації майна.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин апеляційним судом не встановлено.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон); джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошві кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, лікування), і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи особу винного, природу походження та мету використання грошових коштів, майновий стан правопорушника, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_2 «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги вищевказані обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для ОСОБА_2, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2018 року щодо ОСОБА_2, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: О.В. Миколюк