Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Тбілісі, Грузія, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 23 жовтня 2017 року близько 10 години 10 хвилин на вул. Кільцева дорога напроти вул. Зодчих, 70 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суддя всебічно, повно і об'єктивно не з'ясував обставини справи, не викликав свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, обмежившись лише їхніми письмовими поясненнями, згідно з якими він відмовився від проходження огляду за допомогою приладу "Drдger". Оскільки справа не містить даних про те, чи пропонували йому працівники поліції пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, вважає, що було порушено вимоги ст.266 КУпАП, якою регламентовано процедуру такого огляду. Також, на думку ОСОБА_3, суддя не дав оцінку тому, що згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції (а не _________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/557/2018 Постанова винесена суддею Дячуком С.І.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

поліції) пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський повинен був зазначити про порушення водієм вимог п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Крім того, в оригіналі протоколу зроблені дописки стосовно частини статті 130 КУпАП, перевірки на повторність, а запис у графі "транспортний засіб" виконаний іншим кольором.

Стверджує і про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки, отримавши повідомлення про розгляд справи у телефонному режимі, він через незадовільні погодні умови не встиг своєчасно прибути до суду з м. Полтави і намагався по телефону попередити працівника суду про затримку, що виявилося марним. Підтвердженням того, що 13.12.2017 року він, дійсно, був у суді, є клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та докази отримання копії оскарженої постанови.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_3 вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті інспектора патрульної поліції, поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, суддя не звернув увагу на суперечливість у вказаних поясненнях, які свідчать про недотримання працівниками патрульної поліції вимог закону при оформленні матеріалів справи, чим допустив неповноту та однобічність з'ясування обставин справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 23 жовтня 2017 року о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3 на вул. Кільцева дорога напроти вул. Зодчих, 70 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

З рапорту інспектора патрульної служби УПП у м. Києві вбачається, що 25.10.2017 року приблизно о 10 годині 10 хвилин за вказаною раніше адресою було зупинено автомобіль НОМЕР_3, в якому не працював задній лівий ліхтар, і водій якого не користувався покажчиками поворотів при зміні напрямку руху і ременем безпеки. Під час спілкування водій ОСОБА_3, у якого було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, від походження огляду на стан сп'яніння відмовився. У зв'язку з цим було оформлено адміністративні матеріали за ст.130 і ст.121 КУпАП (а.с.3).

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу "Drдger" (а.с.2).

Оцінюючи ці докази, слід зауважити, що процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп'яніння до найближчого закладу охорони здоров'я у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (крім алкогольного сп'яніння, огляд з метою визначення якого може бути проведений на місці зупинки), передбачена пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Оскільки, за поясненнями свідків, ОСОБА_3 відмовився пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу "Drдger", тобто на місці зупинки, їх не можна було покладати в обґрунтування висновків суду, про що правильно вказується в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення не визнавав та пояснив, що, дійсно, був зупинений працівниками патрульної поліції за те, що не користувався ременем безпеки, і в його автомобілі не горів задній лівий стоп-ліхтар. Під час спілкування у нього перевірили документи, сказали подихати на працівників поліції, яким щось не сподобалось, пройти умовно по лінії, що він зробив. Він відмовився пройти огляд, оскільки у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння не перебував, і поліцейський не висловив чітку вимогу.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за змістом вказаної норми, поліцейський зобов'язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп'яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп'яніння, в даному випадку у закладі охорони здоров'я, і у разі незгоди водія його пройти, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

З метою з'ясування обставин складання протоколу апеляційним судом було витребувано запис нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві. І пояснення ОСОБА_3 щодо обставин спілкування з поліцейськими підтверджуються цим записом.

На одному з відеозаписів зафіксовано, що інспектор патрульної поліції сам умовляє ОСОБА_3, який нібито пояснив, що за чотири дня до цього вживав канабіс, не проходити огляд у закладі охорони здоров'я, адже все одно, результат буде позитивним. На наступному записі ОСОБА_3, дійсно, вже в присутності свідків відмовляється пройти огляд на стан сп'яніння.

З огляду на викладене слід погодитися з доводами про недотримання поліцейським вимог ст.266 КУпАП, оскільки, фактично, дій з метою направлення водія до закладу охорони здоров'я для проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння ним здійснено не було. А тому викликають об'єктивні сумніви стосовно відповідності обставинам справи і дані у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті. При цьому слушними є твердження і про недотримання поліцейськими вимог ст.256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, в якому не було зазначено частину статті, яка передбачає відповідальність за вказане порушення, що підтверджується наданим ОСОБА_3 примірником протоколу, і в сукупності з іншими встановленими судом апеляційної інстанції обставинами свідчить про відсутність належних та допустимих доказів, які б доводили його винуватість.

Оскільки інші докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, відсутні, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водночас, посилання в апеляційній скарзі на недійсність огляду, який проведений з порушеннями вимог ст.266 КУпАП, а так само положення п.2.5 ПДР, згідно з яким водій повинен не вимогу працівника міліції пройти відповідний огляд, є недоречними, оскільки огляд водія не проводився, а відповідний пункт ПДР ще з 05.04.2017 року діє у новій редакції.

Необґрунтованими є і доводи ОСОБА_3 про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв'язку з розглядом справи під час його відсутності. Сам він не заперечує, що був повідомлений про місце і час розгляду справи в телефонному режимі, однак не зміг своєчасно прибути до суду з поважних причин і повідомити про це. Отже, на момент розгляду справи у суду були дані про його своєчасне сповіщення, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, що давало всі підстави розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн