Провадження № 33/824/577/2018 Доповідач Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Кузьміна Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року, -

встановив :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14.07.2018 року о 22 год. 15 хв. по вул. Васильківський, 24, в м. Києві, керував автомобілем «Vоlkswagen»,

д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_3 адвокатом Кузьміним

Є.О. подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення незаконне, не відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для правильного вирішення питання про винуватість ОСОБА_3

Так, ОСОБА_3 дійсно відмовився від проведення огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, але був згодний відвідати заклад охорони здоровя, адже не довіряв приладу працівників поліції. Однак, вказана пропозиція була проігнорована уповноваженими особами. Вказані обставини можуть також підтвердити свідки, зазначені у протоколі. Оскільки ОСОБА_3 до медичного закладу не доставлявся, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_5 та його захисника Кузьміна Є.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №316100 від 14.07.2018 року,ОСОБА_3 14.07.2018 року о 22 год. 15 хв. по вул. Васильківський, 24, в м. Києві, керував автомобілем «Vоlkswagen», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №316100 від 14.07.2018 року,підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 14.07.2018 року (а.с.2), відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника поліції від 14.07.2018 року (а.с.4).

Крім того, із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3).

ОСОБА_3 у апеляційному суді заперечував факт вживання алкогольних напоїв, однак підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника Кузьміна Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката Кузьміна

Євгена Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року щодо Кузьміна Євгена Олександровича без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль