ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/819/34/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року місто Херсон

Суддя судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю прокурора Касьянека І.. захисника Макарова В.В., правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Макарова В.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2018 року, щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народився в м. Звенигородка, Черкаської області, головний державний інспектор відділу нагляду в промисловості управління нагляду в промисловості і на об'єктах підвищеної небезпеки ГУ Держпраці у Херсонській області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.172-6 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 850,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу нагляду в промисловості управління нагляду в промисловості на об'єктах підвищеної небезпеки Головного управління Держпраці у Херсонській області, будучи суб'єктом декларування та відповідальності згідно із ст. 1, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону Украйни «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно (22.04.2018 о 19:09:58 з посиланням на https://public.nazk.gov.ua/deklaration/f5773f68-9bs9-4aa6-b78b-ef8calfcb4ba) без поважних причин, маючи фізичні та технічні можливості, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особи, яка припиняє виконання функції держави або місцевого самоврядування (перед звільненням).

Отже, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В апеляційній скарзі адвокат Макаров В.В. в інтересах ОСОБА_2, вважає, що під час винесення оскаржуваного рішення суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, не дослідив належним чином наявні у справі докази, внаслідок чого виніс постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що після подання заяви про звільнення 04.04.2018 року вважав, що у нього буде 2 тижні для витребування відомостей необхідних для внесення у декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Але, оскільки наказ про звільнення було видано 05.04.2018 року у ОСОБА_2 була відсутня можливість внесення достовірних даних, включаючи дані про доходи члена сім'ї, сина ОСОБА_3 Вважає, що намагання подати достовірні відомості до декларації, є поважною причиною несвоєчасного подання декларації, за наявності якої відповідальність за ч.1 ст.176-2 КУпАП має бути виключена. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в несвоєчасному поданні декларації, не було встановлено мотивів на уникнення фінансового контролю за майновим станом ОСОБА_2 та членів його сім'ї, оскільки, він правдиво самостійно повідомив шляхом заповнення та оприлюднення 22.04.2018 року декларації за періоди, неохоплені раніше поданими деклараціями, оскільки, отримав потрібну інформацію із запізненням, що свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів. Письмові докази в тому числі копії документів які містять персональні дані ОСОБА_2, отримані уповноваженою особою 11.05.2018 року, тобто до отримання згоди ОСОБА_2 на обробку персональних даних, що є порушенням вимог ЗУ «Про захист персональних даних». Враховуючи наведене, у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України стосовно того, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Крім того, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, пов'язаного з корупцією, суд проігнорував вимоги ч.3 ст.38 КУпАП, не давши правової оцінки наявним у справі доказам, які вказували на те, що станом на 04.09.2018 року минув строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки збір відомостей про конкретне правопорушення розпочався вже 07.05.2018 року коли Управління захисту економіки в Херсонській області ДЗЕ НПУ звернулось до Начальника ГУ Держпраці у Херсонській області Берлима В.В. з листом за вих. №3766/39/120/05-18, в якому йшлося про факт можливого порушення ОСОБА_2 вимог ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Просить скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2018 року. Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, захисника - адвоката Макаров В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точні відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи повноту виконання судом першої інстанції вимог ст.280 КУпАП, щодо встановлення обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки місцевого суду викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає у несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

1) об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції", в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Однак ч. 1 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції", визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання "щорічно до 1 квітня". Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції" тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено. За несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію

Окрім того, суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п «в» п.1 ч.1 ст. 3, 45 Закону "Про запобігання корупції" ОСОБА_2 є суб'єктом декларування, на якого поширюється дія вказаного Закону.

З пояснень, наданих ОСОБА_2 під час перевірки, на час складання протоколу, в суді апеляційної інстанції, вбачається, що для витребування відомостей необхідних для внесення у декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування необхідно було час. Але, оскільки наказ про звільнення було видано 05.04.2018 року тоту була відсутня можливість внесення достовірних даних, включаючи дані про доходи члена сім'ї, сина ОСОБА_3 Вважає, що намагання подати достовірні відомості до декларації, є поважною причиною несвоєчасного подання декларації.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_2 22.04.2018 року оприлюднив декларацію за періоди, неохоплені раніше поданими деклараціями, оскільки, отримав потрібну інформацію із запізненням.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні обов'язкова ознака об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що полягає у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин, а також відсутня суб'єктивна сторона складу правопорушення, яка характеризується наявністю лише умислу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 4 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з пунктом 8 частини першою статті 11 Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов'язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п'яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_2 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України.

Слід зазначити, що згідно п.1 та п.4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1, п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10 лютого 2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п.2-5 розділу ІІ Порядку, Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадові особи ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Крім того, як визначив у своєму рішенні від 26 березня 2018 року у справі №800/513/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як відсутнє і звернення Управління захисту економіки до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ОСОБА_2 вимог ЗУ «Про запобігання корупції»

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, доходжу висновку про те, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_2 відсутній, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Макарова В.В. в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто судовий збір в дохід держави 352, 40 грн., - скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду І.В. Красновський.