Провадження № 3/127/7377/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Вінниці Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/45-3, за ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії БР №203206 від 04.11.2017 року ОСОБА_1 03.11.2017 року о 23 год. 30 хв., в м. Вінниця по вул. Ватутіна, 32, в порушення вимог п. 2.9(а) ПДР України, керував транспортним засобом марки «Suzuki Lets2», д.н.з. АВАВ1345, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Прилад зафіксував результат 0,76%, тобто проба позитивна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши суду, що 03.11.2017 року мопедом марки ««Suzuki Lets2», д.н.з. АВАВ1345, в стані алкогольного спяніння не керував, а вів поряд пересуваючись пішки, при цьому транспортний засіб не був заведений. До нього підійшли поліцейські поцікавитись з приводу мопеда та під час спілкування стверджували, що він керує ТЗ з ознаками алкогольного спяніння і запропонували пройти відповідний огляд. Після проходження огляду на стан спяніння на місці та за його результатами було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 03.11.2017 року близько 23:30 год. він та його знайомий ОСОБА_1 рухались через територію школи, що по вул. Ватутіна, 23 в м. Вінниці, у власних справах. ОСОБА_1 вів свій мопед пішки без заведеного двигуна. В цей момент до них підійшли поліцейські та цікавлячись мопедом заявили, що ОСОБА_1 здійснює керування ТЗ з ознаками алкогольного спяніння чим вчиняє адміністративне правопорушення. Залучивши понятих поліцейські здійснили огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння після чого відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснив, що 03.11.2017 року були запрошені поліцейським патрулем як свідки для проведення огляду на стан спяніння громадянином ОСОБА_1 та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. ст. 130 КУпАП. Результати проведеного тесту приладом «Драгер» дійсно засвідчували факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, але обставин того чи їздила та керувала дана особа мопедом марки ««Suzuki Lets2», д.н.з. АВАВ1345, вони не бачили та не знають.

Враховуючи пояснення надані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставин справи і вирішити її в точній відповідності з законом

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, з обєктивної сторони даний вид правопорушення може виражатись зокрема як: 1. керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно розяснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Поняття «водій» та «пішохід» визначено в п. 1.10. Правил дорожнього руху. Зокрема, відповідно до вищевказаних Правил пішоходом є особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в інвалідних колясках без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи інвалідну коляску.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 був водієм та керував транспортним засобом марки «Suzuki Lets2», д.н.з. АВАВ1345.Вказана обставина не підтверджується поясненнями залучених свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та спростовується наданими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_2 Зважаючи на вказане письмові пояснення поліцейських викладені у рапорті щодо обставин справи оцінюються судом критично, оскільки іншими належними прямими доказами матеріалів справи, які б засвідчували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема відеозапису з нагрудних камер поліцейських або з відео реєстратору службового автомобіля, з фіксацією моменту керування правопорушником мопеда не можливо перевірити. Зважаючи, що в матеріалах справи відсутні відповідні належні докази, та з врахуванням пояснень свідків, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є сумнівними, оскільки сам факт керування ним мопеда є недоведеним.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, а вказані правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по справі підлягає закриттю.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 7, ст. 130, 247, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя