Справа № 200/1621/18
Провадження № 3/200/714/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю ОСОБА_1. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області, стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої на посаді юрисконсульта відділу юридичного забезпечення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, мешкаючої за адресою: Дніпропетровська область, м.Верхівцеве, вул.Бєлінського, буд.53,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 січня 2018 року, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_2 25.09.2017 року направила на електронну адресу ГУ Держпраці запит щодо надання інформації та копії постанови, складеної за підсумками перевірки відносно КЗ «Центр практичної психології та соціальної роботи психолого-медико-педагогічна консультація з корекційно-розвитковим відділенням «Сузіря» Камянсько міської ради (зареєстровано за вх. №89-ІП від 26.09.2017 року). Особою, відповідальною за підготовку та надання відповіді заявниці було призначено головного спеціаліста - юрисконсульта відділу юридичного забезпечення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1.

27.09.2017 року електронним листом, який було направлено ОСОБА_2 за вих.89-ІП-10/04 з електронної пошти (офіційна електронна пошта ГУ Держпраці) було відмовлено в задоволенні запиту, у звязку з віднесенням опитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом - «конференційної інформації».

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес. Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та документована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 22 Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні інформації. Зокрема, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону.

Законом визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за якими розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації.

Інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; 3) службова інформація (частина перша статті 6 Закону).

При цьому, відповідність одному із зазначених пунктів не означає автоматичне віднесення інформації до конфіденційної. Закон передбачає, що така інформація може бути віднесена до конфіденційної, але лише при дотриманні вимог щодо застосування трискладового тесту, передбаченого частиною другою статті 6 Закону.

Відтак, обмежуючи доступ до запитуваної інформації, необхідно застосовувати частину другу статті 6 Закону, яка чітко вказує, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест): виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Такий обґрунтований висновок має надаватись розпорядником інформації в листі, яким він відмовляє у наданні запитуваної інформації з мотивів обмеження доступу до неї. Інших підстав для обмеження доступу до інформації Закон не передбачає.

Якщо інформація належить до інформації з обмеженим доступом до неї, розпорядник має перевірити дотримання сукупності вимог, передбачених частиною другою статті 6 Закону (застосувати трискладовий тест). Так, у відповіді розпорядник має вказати, для захисту якого інтересу доступ до інформації обмежується. Якщо такий інтерес наявний, далі розпорядник має вказати, в чому полягає істотність шкоди, що може бути завдана розголошенням цієї інформації, і чому суспільний інтерес в її отриманні не переважає шкоду від її оприлюднення.

Відсутність відповіді хоча б на одне із вказаних питань означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає.

Водночас, з відповіді від 27.09.2017 року на інформаційний запит ОСОБА_2, підготованою головним спеціалістом - юрисконсультом відділу юридичного забезпечення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 вбачається, що трискладового тесту, визначеного частиною статті 6 Закону проведено не було.

Також, частиною сьомою статті 6 Закону наголошується на тому, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Це означає, що у разі, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, надається його копія, з якої вилучено таку інформацію, наприклад, шляхом ретушування.

Однак, ОСОБА_2 було безпідставно відмовлено в наданні запитуваної інформації, чим своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення за ч.2 ст.212-3 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 підтвердила обставини правопорушення, викладені в протоколі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, що виразилося у неправомірній відмові в наданні інформації, доведена повністю та підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24.01.2018 року ( а.с.1-7);

-запитом ОСОБА_2 від 25.09.2017 року ( а.с.13);

-листом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 27.09.2017 року ( а.с.17) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП України.

Однак, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було вчинено правопорушення 27.09.2017 року, що є датою надання відповіді на запит ОСОБА_2, тобто строк накладення адміністративного стягнення закінчився 27.12.2017 року.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст.ст. 38, 247 КУпАП, доходжу висновку, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 КУпАП необхідно закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП - закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О.Татарчук