Справа 357/3897/17 Головуючий у I-й інстанції - Буцмак Ю.Є.
Провадження № 33/824/999/18 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія ст.183-1 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Полосенко В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора на постанову судді Білоцерківськогго міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, на примусовому виконанні у судового виконавця знаходиться виконавчий лист № 1003/7401/2012 2/1003/2267/2012 від 19.07.2012 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до їх повноліття, щомісячно, починаючи з 09.04.2012 року. В матеріалах виконавчого провадження не міститься жодної квитанції про сплату аліментів. Сума заборгованості сплати аліментів у розмірі, сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та станом на 01.03.2018 року становить 62650 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Постановою судді Стьопенка В.І. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

На думку апелянта судом не враховано, що відповідно до вимог ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Відповідно до диспозиції ст.183-1 КУпАП, склад адміністративного правопорушення "Несплата аліментів" має місце у вмпадку виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання. Вказує, що оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП (а саме до 06.02.2018) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону. Вважає, що що суддя в порушення вимог закону, незважаючи на те, що заборгованість по сплаті аліментів, виникла до набрання ст.183-1 КУпАП чинності, виніс незаконну постанову, якою визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адмінстративного правопорушення за ст.183-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді. Зазначає, що про винесення оскаржуваної постанови йому стало відомо 02.10.2018 року, під час перевірки постанов Білоцерківського міськрайонного суду у справах про адміністративні правопорушення, якими на осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності накладено стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд даної справи відбувся 04 травня 2018 року, без участі прокурора.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 04 травня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов передчасноговисновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

Всупереч зазначеним вище вимогам закону, суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами.

Як було встановлено під час апеляційного розгляду даної справи, главу 14 доповнено статтею 183-1 згідно із законом України № 2234-VIIІ від 07 грудня 2017 року, яка набрала чинність 06 лютого 2018 року.

Таким чином, 06 лютого 2018 року встановлена відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з несплатою аліментів на утримання дитини.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За загальним правилом закон зворотної сили не має. Це правило надає визначеності і стабільності суспільним відносинам. Це означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Проте, як видно з матеріалів справи, суддя взяв за основу протокол про адміністративне правопорушення № 34190423 від 03 березня 2018 року, відповідно до якого заборгованість по сплаті аліментів рахувалась з 2012 року, тобто з часу, коли була відсутня норма закону, що передбачала відповідальність в КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, у справі відсутні дані, які б вказували б на те, що починаючи з 06 лютого 2018 року ОСОБА_3 мав саме такий розмір заборгованості по сплаті аліментів на дитину, за який настає відповідальність, передбачена ст. 183-1 КУпАП, тобто в даній справі відсутній склад правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП,

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ст.183-1 КУпАП скасувати і провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративногго правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко