П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/459/2018

Справа № 330/1833/18

"30" жовтня 2018 р. суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., за участю захисника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ОСОБА_3 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с.Лиманське, вул..Лиманська, буд. 89,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії БД № 019144, складеного 15.08.2018 року, гр. ОСОБА_1 15.08.2018 року о 23 год. 30 хв. в смт.Кирилівка по вул. Азовський проспект як водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 та його захисник, адвокат ОСОБА_2 заперечували проти складеного у відношенні нього адміністративного протоколу. ОСОБА_1 пояснив, що 15.08.2018 року приблизно о 21-22 годині вечора він посварився з дружиною та поїхав до кафе «Транзіт» в смт.Кирилівка, машину залишив на стоянці біля кафе. Коли пізніше вийшов покурити біля машини під»їхала поліцейська машина. Його автомобіль був зачинений, а ключі від нього знаходились в кармані. Поліцейські почали вимагати у нього документи, на його питання, на підставі чого він повинен їм надавати документи, до нього було застосовано фізичне насильство, у нього відібрали документи та забрали ключі, відкрили автомобіль, багажник, його побили, все це йому було спричинено слідчо-оперативною групою. Коли він сказав, що буде скаржитися на їх дії, вони викликали іншу групу, патрульну, а ключі від автомобіля викинули в поле. Приїхав інший автомобіль і вони передали його документи іншим поліцейським, які вже склали адміністративний протокол. Зранку він написав заяву до ОСОБА_3, в медичній установі написав заяву про проведення судово-медичного обстеження щодо нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції. Також просив повернути йому документи, які у нього відібрали, але йому їх не віддали, а в обмін на це запропонували поставити підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. Потім він разом зі своїм кумом поїхав на місце, де все відбувалося, знайшов в полі ключі від свого автомобіля, який так і знаходився на стоянці біля кафе, відкрив його та побачив свої документи на сидінні, талон і технічний паспорт про державну реєстрацію, водійського посвідчення не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, інспектор СРПП №2 Мелітопольського ВП зазначив, що 15.08.2018 року їх викликали лише для складання адміністративного протоколу, на сам момент зупинення водія, його не було на місці, була слідчо-оперативна група ОСОБА_3 Коли вони приїхали, автомобіль стояв на узбіччі з правої сторони, їм передали водія і група уїхала. Сам водій пояснив, що автомобілем не керував, а лише знаходився біля авто. У той день вони знаходились у відрядженні в смт.Кирилівка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 інспектор СРПП №2 Мелітопольського ВП зазначив, що 15.08.2018 року їм подзвонили з чергової частини ОСОБА_3 та повідомили, що слідчо-оперативна група зупинили автомобіль, яким керував громадянин, від якого було чутно запах алкоголю, і вони почали діяти відповідно інструкції. Всі були у відрядженні, тому прізвища співробітників йому не відомі. Особисто водія ОСОБА_1 він за кермом не бачив, коли вони під»їхали за викликом, водій знаходився біля автомобілю.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 на підставі пояснень ОСОБА_1, пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, висновку спеціаліста №128 від 16.08.2018 року, проведеного за заявою про спричинення тілесних ушкоджень працівниками поліції його підзахисному, та враховуючи, що на запит суду ОСОБА_3 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області не надано жодної відповіді, а ні склад слідчо-оперативної групи, а ні результат розгляду заяви ОСОБА_1 щодо його побиття, просив справу № 330/1833/18 про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу такого адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення Серії БД № 019144, складеного 15.08.2018 року; рапорт інспектор СРПП №2 Мелітопольського ВП, ОСОБА_5; письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8; Талон-корінець №6, виданий ОСОБА_3 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 16.08.2018 року; висновок спеціаліста №128 від 16.08.2018 року щодо спричинення тілесних ушкоджень гр.ОСОБА_1, а також пояснення в судовому засіданні гр.ОСОБА_1, його захисника, адвоката ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що до матеріалів адміністративної справи окрім протоколу у відношенні ОСОБА_1 та письмових пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які за викликом суду жодного разу не з»явилися для надання пояснень,інших доказів щодо керування водієм ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не надано. Відсутні пояснення свідків, які б підтвердили цей факт, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В ході судового розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не встановлено обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Підставою для такого висновку суду служать досліджені письмові матеріали справи, які спростовують вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки доказів того, що він саме керував автотранспортним засобом в стані алкогольного спяніння в матеріалах справи немає протокол про адміністративне правопорушення серії Серії БД № 019144, складений 15.08.2018 року містить дані, які спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданими в судовому засіданні.

А тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладання адміністративного стягнення. Враховуючи, що при закритті провадження у справі адміністративне стягнення не накладається, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1 п. 1 ст.247, ст. ст. 248, 283, 284, 287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд.

Суддя: Т.В. Нестеренко