Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/403/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2018 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Кашуба А.В., за участю секретаря судового засідання Чернянчук К.П., прокурора Джуга М.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу спеціалістом сектору управління персоналом Іршавського районного суду Закарпатської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст.172-6 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.172-6 ч. 2 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, особі інкриміновано правопорушення вчинене за наступних обставин.

З 15.08.2017 року ОСОБА_1, працює на посаді спеціаліста сектору управління персоналом Іршавського районного суду Закарпатської області.

29.11.2012 року ОСОБА_1 було під розпис попереджено про встановлені Законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції» обмеження під час прийняття на державну службу та її проходження.

На підставі п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 являється субєктом, на якого поширюється дія даного закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_1 є особою зобовязаною подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а отже - субєкт правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Порядку інформування НАЗК, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані винятково у електронній формі.

ОСОБА_1, 10.08.2017 року набула в порядку спадкування наступне майно, а саме:

- житловий будинок загальною площею 149,3 кв.м., в тому числі житловою площею 64,4 кв.м. з надвірними спорудами, розташований вул. Коцюбинського, 31, с. Ільниця, Іршавського району, Закарпатської області, оціночна вартість якого становить 440226 грн.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державну реєстрацію на зазначене майно здійснено нотаріусом 10.08.2017 року.

В цей же день нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №31 по вул. Коцюбинського в с. Ільниця, Іршавського району, Закарпатської області, власником якого стала ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ч. 3 ст. 52 вказаного закону, порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством.

Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання інформації) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 року. Відповідно до п. 6 Розділу ІІ вказаного Порядку, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру, відповідно до технічних вимог до форми.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування подаються винятково в електронній формі.

З 01 січня 2017 року прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб складав 1600 гривень; з 01 грудня 2017 року і по даний час прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб складає 1762 гривень.

В порушення зазначених норм, ОСОБА_1, отримавши в порядку спадкування (тобто, одержавши дохід) на суму, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, у десятиденний строк не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Повідомлення про суттєві зміни в матеріальному становищі було відправлено ОСОБА_1 лише 08.09.2017 року.

Опитавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, заслухавши міркування прокурора, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч. 2 КУпАП.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснивши суду наступне. Після смерті батька вона отримала спадщину (житловий будинок з надвірними спорудами). Для оформлення права власності ОСОБА_1 в червні 2017 року звернулась до Іршавської державної нотаріальної контори. Формально вона стала власником цього майна 10.08.2017 року (у цей день було зареєстровано право власності на цей обєкт нерухомості), однак, фактично вона отримала документи на спадкове майно лише 07.09.2017 року. Це було повязано з великою завантаженістю нотаріуса, перебуванням у ліпні-серпні 2017 року у відпустці та на лікарняному (ОСОБА_1 залишила нотаріусу документи, поставила свої підписи на відповідних заявах), окрім того, сама правопорушниця також у період з 07.08.2017 року по 01.09.2018 року перебувала у відпустці та знаходилась за межами Закарпатської області. Таким чином, вона дізналася, що стала власником цього майна лише 07.09.2017 року. Умислу на приховування від органів (які займаються запобіганням корупції) інформації про свій матеріальний стан у неї не було. Про те, що вона зобовязана була заповнити таку електронну форму (на протязі 10 днів) їй було відомо, тому вже 08.09.2017 року вона, одразу після отримання правовстановлюючих документів, подала декларацію про суттєві зміни в майновому стані.

Прокурор просить прийняти постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 2 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлену кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Обєктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про суттєві зміни у майновому стані, тому зобовязана була у десятиденний строк повідомити письмово про це Національне агентство у встановленому ним порядку.

З субєктивної сторони діяння, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є діянням з формальним складом, яке може бути вчинене тільки умисно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 справді пропустила встановлений десятиденний строк повідомлення про суттєву зміну в своєму матеріальному становищі. Разом з цим, вона не ставила перед собою мету приховати цю обставину (набуття спадкового майна) від компетентних органів, проте не доклала зусиль, щодо встановлення дати реєстрації права власності в порядку спадкування за нею, поклавшись на працівників органу нотаріату, які з її слів своєчасно не повідомили ОСОБА_1 про виготовлення відповідного свідоцтва.

Сукупність вказаних даних, привела суд до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається обєктивна сторона правопорушення, яке закидається останній. Між тим, для того, щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Неповідомлення, або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це вбачається із суті ст. 172-6 ч. 2 КУпАП, з субєктивної сторони характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Тому вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сукупність досліджених судом даних, ставлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до вчиненого, наслідки її діянь приводять до висновку, що остання передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї бездіяльності, оскільки була попереджена про відповідні обмеження, але легковажно розраховувала на їх відвернення, тобто, на переконання суду, ОСОБА_1 вчинила правопорушення через необережність.

Скоєння правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 2 КУпАП з необережності виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх свідомо допускала настання цих наслідків.

Також, суд приймає до уваги обставини, які в значній мірі сприяли пропуску строку:

- несвоєчасне отримання від нотаріуса документів на спадкове майно, а отже те, що ОСОБА_1 сама дізналася про те, що стала власником спадкового майна 07.09.2017 року. Дана обставина, на переконання суду, є доведеною, оскільки докази, які б спростовували ці обставини в матеріалах справи відсутні, не надані вони і прокурором в судовому засіданні, а отже суд приходить до висновку про наявність обєктивних обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 виконати свій обовязок повідомити компетентному органу вказану вище інформацію.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається несвоєчасність повідомлення про суттєві зміни у її майновому стані, однак не доведено її бажання чи свідоме ухилення нею від внесення до реєстру відповідних змін, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч. 2 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, п. 1 ч.1 ст. 247, 252, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.172-6 ч. 2 КУпАП про скоєння останньою даного правопорушення з необережності, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

СуддяОСОБА_2