Провадження № 33/772/20/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень) в дохід держави.

Згідно матеріалів справи, 26.10.2017 року о 01 год. 10 хв. водій ОСОБА_2, в м. Вінниця, по проспекту Коцюбинського, 23, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101» р/н НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, що притягується до адміністративної відровідальності ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2017 року та закриття провадження у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, предбаченного ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку представника ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Суд в порушення вимог ст. 280 КУпАП не вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді даної справи суд обмежився лише протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, рапортом поліцейського, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обов'язковим при такому правопорушенні. Ця обставина залишається не з'ясованою.

Щодо письмових пояснень свідків, то вони викликають сумнів, оскільки носять шаблонний характер з зазначеними у них відомостями щодо правопорушення. Свідками не написано пояснень власноручно, а тільки підписано однотипний друкований текст.

Апеляційним судом Вінницької області у судове засідання викликались свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в судове засідання не з'явились.

Також Апеляційним судом Вінницької області викликався працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 і який міг би усунити деякі неточності та неузгодженності щодо матеріалів, проте даний працівник поліції на виклик суду не з'явився з невідомих причин.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що цей протокол не відповідає вимогам закону.

Нечіткість, неконкретність та юридична некоректність цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків та матеріалів таких протоколів не є компетенцією суду. Суд має право розглядати сам протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах виключно саме цього протоколу.

Суд враховує і ту обставину ,що ОСОБА_2 переніс операції на голові після отриманої травми внаслідок ДТП , і бере до уваги його пояснення ,що у нього погана координація рухів , що поліцейські сприйняли як перебування його в стані наркотичного сп'яніння з відповідними зовнішніми ознаками поведінки.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Ухвалене суддею місцевого суду рішення на підставі вказаних доказів не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, тобто провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_2 26.10.2017 року .

Згідно з ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП .

Враховуючи, що з часу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції минули строки накладення адміністративного стягнення та неможливості направлення матеріалів справи на доопрацювання- провадження у справі підлягає закриттю.

За таких обставин, постанова не може залишати в силі, підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю у зв'язку з закінченням строків накладенням адміністративного стягнення, подальший перегляд справи з дослідженням доказів по ній є неможливим.

На суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293,294 КУпАП

по с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :