Номер провадження: 33/785/188/18
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника Губського А.В., потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 року, стосовно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Білгород-Дністровську Одеської області, одруженого, громадянина України, працюючого в ФОП ОСОБА_7 помічником керівника, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрито, в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 16.08.2017 року, об 11 год. 25 хв. він, керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO Т13110» (державний номерний знак НОМЕР_1), рухався по вул. Водопровідній, 22 корпус 2 в м. Одесі.

Порушивши вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, ОСОБА_2 не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого, здійснив зіткнення з автомобілем «DAEWOO SENS» (державний номерний знак НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_8, який, в свою чергу, за інерцією зіткнувся з автомобілем «ЗАЗ 1103» (державний номерний знак НОМЕР_3) під керуванням ОСОБА_6, який зупинився попереду.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що не погоджується з оскаржуваною постановою з таких підстав:

1) суд першої інстанції не врахував, що учасник ДТП - ОСОБА_8 керував своїм транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що він не міг в повній мірі керувати своїми діями;

2) суд першої інстанції не допитав у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 через відсутність у неї документу, що посвідчує особу та не взяв до уваги її письмові пояснення;

3) на схемі місця ДТП, транспортні засоби графічно зображені в один ряд, хоча з фотознімків видно, що автомобіль №2 знаходиться на ліні розмітки, оскільки він раптово з'явився перед ним і раптово зупинився, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_9;

4) факт порушення ним вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не підтверджується матеріалами справи, оскільки швидкість транспортних засобів не встановлена, а суд першої інстанції не врахував, що водій ОСОБА_8 різко перестроївся з лівої смуги, порушивши вимоги п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, оскільки не переконався, що зміна напрямку руху, буде безпечною і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху;

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, прийняти нову постанову, якою визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водія автомобілю «DAEWOO SENS» (державний номерний знак НОМЕР_2) ОСОБА_8

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника Губського А.В., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги на підставах, викладених ними в письмових запереченнях на апеляційну скаргу, допитавши свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції послався на наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення від 16.08.2017 року;

-схему місця ДТП; рапорт;

-пояснення потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови, суддя суду першої інстанції виконав приписи ст. 280 КУпАП та надав правову оцінку доказам у справі у їх сукупності та співвідношенні один до одного.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції були повторно досліджені письмові докази у справі, під час якого були встановлені наступні обставини:

- зі змісту первісних пояснень водія ОСОБА_2 (а.с. 6), випливає, що 16.08.2017 року, об 11 год. 26 хв. він рухався по вул. Водопровідній у бік центру міста, у правій смузі, зі швидкістю 35-40 км/год. У цей момент він побачив, що у автомобіля, що рухався попереду на відстані 35-40 м., загорілись стоп-сигнали, тому він застосував екстрене гальмування. Намагаючись зміститись ліворуч, він побачив попереду автомобіль «Таврія», який зупинився у забороненому місці, після чого сталося ДТП.

Отже, у поясненнях, даних на місці ДТП, ОСОБА_2 не зазначав про те, що водій ОСОБА_8 різко перестроївся з лівої смуги у праву, порушивши вимоги п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху та створив для нього аварійну ситуацію;

- з письмових пояснень водія ОСОБА_8 (а.с. 3), які він підтвердив в суді апеляційної інстанції вбачається, що 16.08.2017 року, об 11 год. 26 хв. він рухався по вул. Водопровідній, дотримуючись дистанції до автомобілю, що рухався попереду, приблизно 35-40 м. Водій автомобілю «Таврія» почав гальмувати та раптово зупинився, не вмикаючи світловий покажчик повороту. Він застосував екстрене гальмування, а автомобіль, що рухався позаду нього, зіткнувся з його автомобілем, після чого він зіткнувся з автомобілем «Таврія»;

- аналогічні пояснення дав на місці ДТП свідок ОСОБА_11, який знаходився в автомобілі ОСОБА_8 у якості пасажира (а.с. 5), які він підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду, пояснивши, що 16.08.2017 року, об 11 год. 26 хв. він їхав на автомобілі «ДЕУ Ланом» зеленого кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_4, з яким він познайомився в цей день. Вони рухались по вул. Водопровідній, в бік Залізничного вокзалу, перед ними рухався автомобіль «Таврія», який почав гальмувати та раптово зупинився, ОСОБА_4 також почав гальмувати, після чого в них врізався автомобіль, від чого вони врізались в а/м «Таврія»;

- водій ОСОБА_6 пояснив на місці ДТП, що 16.08.2017 року, об 11 год. 20 хв. він рухався на автомобілі «ЗАЗ-1103» по вул. Люстдорфська дорога зі швидкістю, близько 40-45 км/год. Під'їжджаючи до 3-го Водопровідного провулку, він увімкнув світловий покажчик повороту та почав зупинятись, щоб висадити пасажира і почув звук гальмування автомобілю, що рухався позаду нього. У дзеркало заднього виду він побачив, що автомобіль, який рухався позаду нього, зупинився, але з ним зіткнувся інший автомобіль. Після цього, автомобіль, що встиг зупинитись, посунувся і за інерцією зіткнувся з його автомобілем;

- зі схеми місця ДТП та фотознімків, долучених до матеріалів справи, очевидно випливає, що транспортні засоби, які є учасниками ДТП, знаходяться на правій смузі, при цьому, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_8 зміщений ліворуч, але місця зіткнення транспортних засобів знаходяться саме на правій смузі (а.с. 2, 13-15).

Також в суді апеляційної інстанції у якості свідка допитана ОСОБА_9 щодо обставин ДТП, яка пояснила, що 16.08.2017 року, близько 11 год. 26 хв. вона знаходилась на задньому пасажирському сидінні а/м «ДЕУ», за кермом якого знаходився її чоловік - ОСОБА_2 Вони рухались по вул. Водопровідній у бік центру міста, у правій смузі. У цей момент попереду зупинився автомобіль «Таврія», тому її чоловік почав гальмувати. В цей час перед ними різко з'явився інший а/м «ДЕУ» зеленого кольору та різко загальмував, у зв'язку з чим ОСОБА_2 не зміг уникнути зіткнення, після чого сталося ДТП.

Апеляційний суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_9 враховує те, що вона знаходилась на задньому пасажирському сидінні разом з маленькою дитиною, крім того, на місці ДТП пояснення не надавала, у зв'язку з чим до її показань слід віднестись критично.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, апеляційний суд вважає, що об'єктивно встановленим є той факт, що водії ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 рухались по вул. Водопровідній у м. Одесі, у правій смузі, один за одним.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, з технічної точки зору, пояснення водія ОСОБА_2 від 16.08.2017 року, з огляду на таке.

Так, ОСОБА_2 стверджує, що рухався зі швидкістю 35-40 км/год, дотримуючись дистанції у 35-40 м до автомобіля, що рухався попереду.

Натомість, відповідно до вимог п.п.«б» п.31.4.1 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: під час дорожніх випробувань робочої гальмової системи перевищуються такі значення: гальмовий шлях не більше ніж 14,7 м для легкових автомобілів.

Приміткою один передбачено, що випробування робочої гальмової системи проводиться на горизонтальній ділянці дороги з рівним, сухим, чистим цементо- або асфальтобетонним покриттям при швидкості транспортного засобу на початок гальмування для автомобілів - 40 км/год.

З матеріалів справи видно, що ДТП сталася на сухому, чистому асфальтобетонному покритті.

За таких умов, у разі дотримання дистанції до автомобіля, що рухався попереду, приблизно на відстані 35-40 м та швидкості руху 35-40 км/год., водій ОСОБА_2 мав би можливість зупинити свій автомобіль, не зіткнувшись з автомобілем водія ОСОБА_8

Зважаючи на те, що письмові пояснення про те, що водій ОСОБА_8 раптово з'явився перед ним, різко перестроївшись з лівої смуги, ОСОБА_2 надав 26.12.2017 року (а.с. 30), тобто більш ніж через чотири місяці після ДТП, апеляційний суд вважає, що ці пояснення спрямовані на створення умов для уникнення адміністративної відповідальності.

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Дійсно, відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з приписами п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок недотримання ОСОБА_2 вимог зазначених пунктів Правил, зокрема безпечної дистанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що єдиним винуватцем у вчиненні ДТП є ОСОБА_2, дії якого кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, оскільки він вчинив порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, постанова судді суду першої інстанції від 26.12.2017 року є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 268, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 року, відносно ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца