АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/1988/17Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 33/789/65/18 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника Рукавця О.В.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Теребовлянського районного суду від 16 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як визнав суд, 08 листопада 2017 року о 18:55 год. ОСОБА_1 в м. Тернополі по вулиці Збаразькій керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідала обстановці і від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Драгер 6820" та огляду в медичному закладі водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про закриття провадження у справі, у зв'язку з тим, що він не є суб'єктом даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що на час, коли до нього під'їхали працівники поліції, він припинив свої протиправні дії, оскільки не керував транспортним засобом.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_3, який викликав працівників поліції, щоб помститися йому за висловлені претензії щодо неякісного ремонту автомобіля.

Просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності як незаконну і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 і його захисника Рукавця О.В., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Теребовлянського районного суду від 16 січня 2018 року і закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від08 листопада 2017 р., який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, ОСОБА_1, 08.11.2017 року о 18:55 год. в м. Тернополі, по вул. Збаразька, Тернопільської області керував автомобілем "Фольксваген T4" д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння і категорично відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції в присутності двох свідків.

Ці ж обставини підтверджені записами з відеокамер поліцейських, якими зафіксовано дане правопорушення, і з яких встановлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу "Фольксваген T4" д.н.з. НОМЕР_2, коли до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 у вказаний в матеріалах справи період приїхав на територію гуртовні поблизу автосервісу на вулиці Збаразькій в м. Тернополі автомобілем "Фольксваген T4" д.н.з. НОМЕР_2, перебуваючи в стані сп'яніння, про що свідчили його нечітка хода та розмова, а також запах алкоголю від нього.

Твердження апелянта та його захисника про надуманий характер показань вказаних свідків з мотивів помсти вважаю безпідставним та необґрунтованим, оскільки жодних аргументованих доводів щодо мотивів таких дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ним не наведено.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КупАП є правильними.

Тому, доводи апелянта та його захисника про те, що ОСОБА_1 не є суб'єктом даного адміністративного правопорушення, вважаю безпідставними, оскільки дослідженими судом першої інстанції доказами достеменно встановлено факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння як особою, яка керувала транспортним засобом.

Перебування апелянта лише за кермом транспортного засобу, як аргумент, наведений ОСОБА_1 та його захисником, в заперечення порушення вимог ст.130 КУпАП, вважаю необґрунтованими та надуманими, виходячи з того, що сам факт керування ним транспортним засобом за наявності очевидних ознак алкогольного сп'яніння і подальша відмова від проходження огляду на стан сп'яніння доведена належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1. накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Теребовлянського районного суду від 16 січня 2018 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду від 16 січня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.З. Ваврів