Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/10/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук Віктор Васильович, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду адміністративну справу стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВМ № 930600, ІПН: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, не депутата, не інваліда, раніше адміністративному стягненню не піддавався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: 11001 м.Олевськ вул.Богдана Хмельницького, 23 Житомирської області,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 036633 від 30.11.2017 року слідує, що 30 листопада 2017 року, об 07 годині 06 чи/або 20 хвилин (час виправлено), на 160 км., автодороги, сполученням Київ-Ковель, яка проходить в адміністративно-територіальних межах Олевського району Житомирської області, громадянин ОСОБА_1, керував автомобілем, марки «ВАЗ», моделі «21093», державний номерний знак «734-12 ВВ», в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В діях ОСОБА_1, поліцейський ОСОБА_2 в Житомирській області ОСОБА_3, вбачав склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, свою провину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно, його 30 листопада 2017 року, який був час не памятає, працівниками поліції було зупинено на автодорозі, сполученням Київ-Ковель, яка проходить в адміністративно-територіальних межах Олевського району Житомирської області, де останні запропонували йому пройти тестування на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу «Драгер», на що він не заперечив. Однак не погоджувався з результатами тестування. Його пояснення поліцейським не було взято до уваги, а тому він зазначив у протоколі про те, що «пояснення надасть у суді». Після чого стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Будь-яких документів чи їх копій йому не вручалося. Після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу він продовжив рух до місця проживання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Так, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.2, 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 672/5 від 12.03.2016 року слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається українською мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 036633 від 30.11.2017 року, у такому адміністративне правопорушення, відносно якого дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, було кваліфіковано як таке, що передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. В подальшому до нього кульковою ручкою іншого кольору було унесено додаткові записи, а саме: у графу щодо часу вчинення правопорушення - внесено виправлення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації Nо R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має судом розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суд, не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Таким чином, допитавши ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, внесені до нього виправлення, суд приходить до висновку, що даний протокол складений з порушенням вимог закону та основних засад Конституції України, а тому не може вважатися належним і допустимим доказом у справі про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За таких обставин вина ОСОБА_1, у законний спосіб ніякими іншими доказами не доведена.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Таким чином, судом безспірно встановлено, що у адміністративній справі відсутні належні докази, які б свідчили про винність ОСОБА_1, у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки у справах про адміністративні правопорушення головним доказом є протокол, а в даній справі, у звязку з внесенням до нього виправлень (змін), протокол не може бути визнаний допустимим доказом, а можливості здобути інші докази винності особи вичерпані. За таких обставин, суд вважає винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності недоведеною, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ч.1 ст.130, ст.ст.7, 9, 221, 245, 247-249, 251, 254, 256, 265-1, 265-2, 266, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вилучене посвідчення водія, серії ІОА № 034246 від 27.06.1996 року - повернути ОСОБА_1, у відповідності до ст.265-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_4