Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 322/1059/17 Суддя в 1-й інстанції Шиш А.Б.
Провадження №33/778/69/18 Суддя в 2-й інстанції Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рогальського В.М., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, який мешкає по АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він 29 вересня 2017 року, о 16 годині 35 хвилин, по вул. Українській в смт Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, керував автомобілем MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова), від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах, які не підтверджуються обставинами справи.

Зазначає, що суд його визнав винуватим у порушенні п. 2.5 ПДР України, при тому, що протокол складений за порушення п. 2.9 ПДР. Таким чином, вважає, що були порушені його права на захист від обвинувачення, оскільки він не знав, від якого обвинувачення слід захищатися.

Вважає, що розбіжність обвинувачення в протоколі з відповідним пунктом ПДР України є наслідком закриття справи за відсутності складу адміністративного правопорушення. Не ознайомлення його інспектором з положеннями Закону, в частині того, за що настає відповідальність без роз'яснення прав та наслідків відмови від проходження огляду, вважає перевищенням поліцейським своїх повноважень, що також тягне закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

По суті правопорушення вказує на те, що знаходився в нерухомому автомобілі, працівник поліції не роз'яснив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Зазначає, що свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 були вписані в протокол за його відсутності, його не відвозили до відділу поліції або лікарні та навіть не пропонували це зробити.

Зазначає, що інспектором не застосовувався спеціальні технічні засоби, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, акт огляду на стан сп'яніння не складався, направлення на огляд в медичному закладі не виписувалося.

На думку апелянта, показання допитаних судом поліцейських свідчать про те, що вони свідомо порушували порядок огляду на стан сп'яніння, з причин відсутності алкотестерів.

Вважає, що суд не врахував того, що він не відмовлявся від огляду в медичному закладі, оскільки в такий заклад його не доставляли, в закладі протокол не складали, та свідків в медичному закладі також не було. Огляд особи на стан сп'яніння проведений з порушенням його порядку та вимог ст. 266 КУпАП є недійсним.

Судом безпідставно відхилені клопотання про виклик свідка ОСОБА_5 та клопотання щодо направлення справи на доопрацювання, чим допущено неповноту судового розгляду.

29 січня 2018 року на електрону адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника - адвоката Рогальського В.М. про уточнення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення адвоката Рогальського В.М., який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні постанови суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 019543 від 29 вересня 2017 року (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та від підпису протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитані судом працівники поліції ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили обставини справи, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснили, що під патрулювання 29 вересня 2017 року, близько 16 год. 35 в. на вул. Шкільної та Грушевського в смт. Новомиколаївка на їх смугу руху виїхав легковий автомобіль MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_1, який створив аварійну обстановку. Не зважаючи на їх вимогу про зупинку, яку вони подавали звуковою та світовою сиренами, вказаний автомобіль не зупинився, і продовжив рух. Його наздогнали, коли він зупинився біля житлових будинків в мікрорайоні на вул. Українській. Після зупинки з автомобіля MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_1, ніхто не виходив. Коли вони підійшли до вказаного автомобіля, то помітили, що за кермом перебував ОСОБА_1, який мав явні ознаки алкогольного сп'яніння. Йому було запропоновано пройти в медичному закладі у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. У зв'язку з цим його було доставлено до приміщення Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, де в присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, останньому повторно було запропоновано пройти в медичному закладі у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння, на що ОСОБА_1 також відмовився. Йому було роз'яснено, що відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння являється правопорушенням, після чого були роз'яснені його права та складено протокол про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписувати також відмовився. В протоколі було допущено помилку, та вказано, що відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння являється порушенням п. 2.9 Правил дорожнього руху України, тоді як це являється порушенням п. 2.5 ПДР України.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пояснили суду, що були запрошені до відділу поліції. В їх присутності ОСОБА_1, у якого були явні ознаки алкогольного сп'яніння, було запропоновано пройти в медичному закладі у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. Останньому було роз'яснено, що відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння являється правопорушенням, після чого були роз'яснені його права та складено протокол про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписувати також відмовився.

Судом першої інстанції дана належна оцінка відеозапису, який міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що 29 вересня 2017 року, близько 16 год. 35 хв. на перехресті, на смугу руху патрульного автомобіля поліції виїхав легковий автомобіль MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_1. Автомобіль MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_1, не зупинився, і продовжив рух. Патрульний автомобіль почав переслідувати вказаний автомобіль, який хоча декілька разів і пропадав із поля зору, проте на відеозапису чітко видно останні секунди руху вказаного автомобіля до його зупинки в мікрорайоні на вул. Українській в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, після якого з автомобіля MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_1, ніхто не виходив. Інший відеозапис засвідчує, що водій, який в подальшому виявився ОСОБА_1, має явні зовнішні ознаки сп'яніння. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання ним алкогольних напоїв, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння, на що останній відмовився (відео файл 20170929_163143 - 2 хвилина 45 секунда).

Зазначений відеозапис разом із показаннями поліцейських ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та йому не пропонували проходити медичний огляд на стан сп'яніння і він не відмовлявся від його проходження.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про недійсність огляду на стан алкогольного сп'яніння через порушення порядку огляду, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, яке полягало у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на доводи клопотання про направлення протоколу на доопрацювання, які є аналогічними доводам апеляційної скарги.

Так, пунктом 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду № 1103 від 17.12.2008 р. встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Аналогічні положення містить п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вказаного речення із застосуванням граматичного способу тлумачення права приводить до висновку, що заклад охорони здоров'я це не місце, де особа відмовляється від проходження огляду, а заклад, в якій водія направляє поліцейський для проходження такого огляду. В противному випадку вказана норма була би побудована таким чином: «У разі відмови в закладі охорони здоров'я водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду».

Отже, законодавством не передбачено, що відмова від проходження огляду на стан сп'яніння може бути висловлена водієм виключно в приміщенні закладу охорони здоров'я.

Вказаними нормативними актами не передбачено обов'язку поліцейського складати огляд на стан сп'яніння, в якому зазначати про відмову особи від проходження огляду, а також, у випадку відмови водія від його проходження, - направлення на медичний огляд, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Всупереч доводів апелянта зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення п. 2.9 ПДР, замість п. 2.5 ПДР України не порушує право ОСОБА_1 на захист, оскільки в протоколі чітко сформульовано правопорушення, яке ставилося у провину, та полягало саме у відмові водія від проходження огляду на стан сп'яніння, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_5, оскільки із пояснень адвоката Рогальского В.М. вбачається, що свідок міг підтвердити факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте ОСОБА_5 був відсутній в приміщенні Новомиколаївського ВП Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, де ОСОБА_1, в присутності понятих, повторно відмовився від проходження вказаного огляду. Отже, обставини, якій міг би підтвердити вказаний свідок, не стосуються предмету доказування в даній справі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що йому не роз'яснялися його права під час складанні протоколу про адміністративне правопорушення, спростовуються відповідними поясненнями поліцейських ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3

Таким чином, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень закону, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 7 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай