Провадження № 3/219/23/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2018 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В., за участю секретаря судового засідання Наумової А.І., притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, документ який засвідчує особу - паспорт серії КС №157196, яка не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №276470 від 23 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1М.) 13 жовтня 2017 року о 10 годині 10 хвилин в м.Бахмут по вул. Некрасова 1, керувала автомобілем Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_1, де при зміні напрямку руху, повертаючи ліворуч, не впевнилась у безпеці здійснення маневру, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, скоїла зіткнення з автомобілем УАЗ-3962, номерний знак 3704 В1, під керуванням ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4О.), внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні ушкодження, чим порушила вимоги п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України (далі Правила), вчинивши правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що вона дійсно 13 жовтня 2017 року приблизно о 10 ранку рухалась на автомобілі білого кольору Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_1, в м.Бахмут по вул. Некрасова, де передбачено односторонній рух без дорожньої розмітки, ближче до правого краю дороги зі швидкістю приблизно 20-25 км/год та перед здійсненням маневру повороту ліворуч для вїзду на територію гімназії «Сузіря» приблизно за 60 м перестроїлась ближче до лівого краю дороги, увімкнула сигнал повороту та почала маневр. Стверджує, що поглянувши у дзеркало заднього виду побачила автомобіль темного кольору, який на великій швидкості наближався до неї рухаючись ближче до лівого краю дороги, тому вона вирішила якнайшвидше закінчити маневр та почала повертати ліворуч, після чого відчула сильний удар у задню частину автомобіля. Внаслідок зіткнення її автомобіль розвернуло. Вважає, що протокол складено безпідставно, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Водій автомобіля УАЗ-3962, номерний знак 3704 В1, ОСОБА_4 у судовому засідання надав пояснення, що 13 жовтня 2017 року приблизно о 10 ранку рухався в м.Бахмут по вул.Некрасова, де передбачено односторонній рух без дорожньої розмітки, на автомобілі УАЗ-3962, перед зупинкою автотранспорту приблизно за 500 м перестроївся ближче до лівого краю дороги. Далі, оскільки побачив попереду білий автомобіль, який рухався з нижчої за нього швидкістю, продовжив рух зі швидкістю приблизно 45 км/год ближче до лівого краю дороги для здійснення маневру випередження автомобіля Nissan Qashqai, під керуванням, як йому потім стало відомо, ОСОБА_1 Коли він підїхав ближче до вказаного автомобіля, який рухався ближче до правого краю дороги, водій вказаного автомобіля, не увімкнувши сигналу повороту, почав стрімко повертати ліворуч. Для уникнення зіткнення він почав вивертати кермо праворуч, проте запобігти зіткненню не вдалось і він зачепив лівою передньою частиною свого автомобіля праву задню частину автомобіля Nissan Qashqai.

22 грудня 2017 року ОСОБА_1 та її представником було заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, проте під час судового засідання останні від клопотання відмовились. Іншими учасниками аналогічних клопотань заявлено не було.

Допитаний в якості свідка інспектор СРПП Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_5, у судовому засіданні надав показання про те, що 13 жовтня 2017 року була встановлена дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) в м.Бахмут по вул. Некрасова, по вулиці здійснюється односторонній рух та немає дорожньої розмітки. Стверджує, що від транспортного засобу Nissan Qashqai був слід юзу та не було слідів гальмівного шляху. ДТП відбулось ближче до лівого краю дороги, а відстань ділянки дороги з одностороннім рухом по вул. Некрасова до місця ДТП приблизної 600-700м. Протокол у відношенні ОСОБА_4 не складався.

Свідки з боку ОСОБА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебували в автомобілі Nissan Qashqai під час ДТП, надали показання про те, що дійсно 13 жовтня 2017 року приблизно о 10 ранку рухались на автомобілі Nissan Qashqai під керуванням ОСОБА_1 в м.Бахмут по вул. Некрасова, до гімназії «Сузіря», проїхали памятник та пішохідний перехід, водій знизила швидкість і почала плавно повертати ліворуч, перед цим увімкнувши сигнал повороту та за 60 м перестроївшись ліворуч. Про те, що був увімкнений сигнал повороту впевнені, оскільки чули характерний звук.

У судовому засіданні було також заслухано свідків з боку ОСОБА_4, а саме його співслужбовців ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, що перебували в автомобілі УАЗ-3962 під час ДТП, які надали показання про те, що автомобіль УАЗ-3962 рухався зі швидкістю 50 км/год по лівій стороні двохрядної односторонньої дороги, оскільки завчасно приблизно за 100 м водій і вони побачили автомобіль білого кольору попереду і водій ОСОБА_4 мав намір його випередити. Сигналів повороту ліворуч на автомобілі попереду не бачили, так само, як і стоп-сигналів при гальмуванні. Зазначений автомобіль попереду під час випередження здійснив різкий маневр повороту ліворуч з правого краю дороги, що зумовило ДТП.

Вислухавши учасників провадження та вивчивши адміністративний матеріал, заслухавши показанні свідків, приходжу до наступних висновків.

За приписами п.п.9.1, 9.4 Правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними. Водночас подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Надаючи оцінку поясненням щодо часу подання сигналу світловими покажчиками повороту ліворуч, які надавала ОСОБА_1 під час складення протоколу (за 40 м) та у судовому засіданні (за 60 м), визнає їх суперечливими і такими, що мають ознаки спроби ухилитись від відповідальності.

Відповідно п.10.1 Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 Правил визначено що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

За поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які надані ними у судовому засіданні, за згодою між ними було отримано висновок судової автотехнічної експертизи № 1826 від 25 жовтня 2017 року, складеного експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно зазначеного висновку: 1) свідчення водія автомобіля Nissan Qashqai ОСОБА_1 про механізм ДТП, зокрема в частині того, що в момент початку повороту ліворуч, керований нею автомобіль Nissan Qashqai знаходився ближче до лівого краю проїжджої частини, суперечать обєктивним законам механіки і, з технічної точки зору, є безпідставними; механізм події, викладений в поясненнях водія автомобіля УАЗ-3962 ОСОБА_4, характер механічних ушкоджень на транспортних засобах, що утворилися в результаті зіткнення, зазначене водієм місце зіткнення, зафіксоване на схемі, свідчать про те, що пояснення ОСОБА_4 технічно неспроможні; 2) в умовах розглянутої події дії водія автомобіля Nissan Qashqai ОСОБА_1 регламентувалися вимогами підпункту б) пункту 9.2, а також пунктів 9.4, 10.1, 10.4 Правил; 3) в умовах даної ДТП при виконанні вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил, водій автомобіля Nissan Qashqai ОСОБА_1 мала технічну можливість запобігти настанню ДТП; 4) в умовах даної ДТП дії водія автомобіля УАЗ-3962 ОСОБА_4 регламентувались вимогами п. 12.3 Правил; 5) в умовах даної ДТП при виконанні належних дій, регламентованих пунктом 12.3 Правил, водій автомобіля УАЗ-3962 ОСОБА_4 не мав технічну можливість спобігти дану подію; 6) в умовах даної ДТП, з технічної точки зору, дії водія автомобіля Nissan Qashqai ОСОБА_1 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.4 Правил і знаходилися в причинному звязку з настанням даної події.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення учасників провадження, показання свідків, протокол та схему до нього, вищевказані письмові докази, приходжу до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 10.1, 10.4 Правил та наявність у її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Установлено, що правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, зафіксовано 13 жовтня 2017 року. Справа надійшла до суду 06 листопада 2017 року.

У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

За таких підстав, судом припиняється дослідження доказів щодо обставини ДТП та не встановлюється винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас слід зазначити, що встановлення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вини особи не має преюдиційного значення при розгляді позовів що застосування наслідків вчинення такого діяння, зокрема відшкодування шкоди, заданої внаслідок ДТП. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України ).

Таким чином, оскільки минули строки накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП слід закрити.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 38, 247, 268 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у звязку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т. В.Давидовська