АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/82/18 Справа № 185/7866/17 Головуючий у 1 й інстанції - Палюх Т. Д. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 22 вересня 2017 року о 02 годині 50 хвилин по вул. Горького,18 в с. Богданівка, ОСОБА_2, керував автомобілем «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддя не встановив обставини справи, не зазначив серію, номер протоколу, дату складання та ким було складено зазначений протокол.

Вважає, що суд не прийняв до уваги, що згідно висновку лікаря щодо результатів огляду у нього встановлена «острая алкогольная интоксикация» та ознак сп'яніння не виявлено.

Посилається на те, що суд не врахував дані про особу, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем мешкання, має цивільну дружину та неповнолітню дитину, які перебувають на його утриманні, працює.

Будучи увідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з'явився, що не є перешкодою розгляду справи в його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, з посиланням на відповідні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп'яніння, з наведенням їх змісту, та дійшов вмотивованого висновку про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції не було встановлено обставин справи, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до встановлених у постанові обставин 22.09.2017 року о 02-50 в с.Богданівка по вул.Горького,18, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Викладені у постанові суду обставини відповідають наявним в матеріалах справи доказам, дослідженим під час апеляційного розгляду: -протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №067812 від 22.09.2017 року, в якому зазначено, що 22.09.2017 року о 02-50 в с.Богданівка по вул.Горького,18, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння; -висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп'яніння, в якому зазначено, що у ОСОБА_2 виявлено гостру алкогольну інтоксикацію, такий стан підтверджено довідкою КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер», а тому доводи апеляційної скарги про те, що у нього не було виявлено ознак сп'яніння не заслуговують на увагу.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він працює, позитивно характеризується, має неповнолітню дитину не можуть бути підставою для зміни накладеного стягнення, оскільки адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року -залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко