№415/6788/18
№ 3/415/1415/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого слюсарем на Рубіжанському КБК, не являється особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі серії БР №173176 від 27.08.2018 року, зазначено, що 27.08.2018 року о 01 годині 27 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 110, номерний знак НОМЕР_1, який йому належить, в м. Привілля на перехресті вулиць Ломоносова та вулиці ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що він у вечірній час 26 серпня 2018 року знаходився у дворі свого будинку 23 по вулиці Ломоносова м. привілля із своїми сусідами, 27.08.2018 приблизно о 01-00 годині йому подзвонив його брат ОСОБА_3, якому у денний час він передав, транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 110. ОСОБА_3 поцікавився куди приїхати на автомобілі, щоб повернути йому авто, він порадив їхати за адресою його мешкання м. привілля, вул.. Ломоносова, буд. 23. Він чекав брата біля будинку, коли той приїхав, то віддав йому ключі від авто і документи на автомобіль. Він сів за кермо автомобіля і перевірив збереження майна, забрав із бардачка ключі від квартири, ключами від автомобіля перевірив роботу двигуна і освітлювальних приладів. Після чого вийшов з автомобіля і в цей момент приїхали співробітники поліції.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 26 серпня 2018 року вдень він попросив у свого брата ОСОБА_1 автомобіль Mercedes-Benz Vito 110, щоб зїздити на ньому в село за картоплею. Брат передав йому автомобіль. В нічний час з 26.08.2018 на 27.06.2018 він повернувся в м. Привілля і подзвонив брату приблизно о 01.00 годині, щоб повернути автомобіль. Він передав брату автомобіль у дворі будинку 23 по вулиці Ломоносова м. Привілля. Він передав братові ключі від авто. В цей момент він помітив, що до автомобіля брата приближається авто поліцейський. Він вийшов, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля. Вже після він дізнався, що поліцейські звинуватили брата в керуванні автомобілем в стані алкогольного спяніння, що не відповідає дійсності. На час його зустрічі із братом він знаходився у адекватному стані і не перебував в стані алкогольного спяніння.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, оскільки ОСОБА_1 заперечував факт керуванням ним транспортним засобом, а матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достатніх доказів, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 110, номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін