АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2017, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2017 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 27.12.2017, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2017.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішення, особа, яка притягується до відповідальності ‒ ОСОБА_2 подав повторно апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на оскарження постанови місцевого суду, викликати в судове засідання свідків, оскаржувану постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2017 скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи подане в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_2 посилається на те, що раніше він подавав заяву про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою, втім йому було відмовлено в її задоволенні. Зазначає, що він перебував поза межами міста тривалий час, а тому отримати судову повістку до суду першої інстанції не міг, з огляду на що не знав про судове засідання і про прийняте місцевим судом рішення. Про оскаржувану постанову дізнався лише 14.12.2017. У зв'язку з викладеним вважає, що строк на оскарження даного рішення пропустив з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подане ним клопотання та перевіривши його доводи, а також матеріали справи у відповідних межах, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення існуючих вимог, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Матеріалами провадження встановлено, що постанову Голосіївським районним судом міста Києва від 09.11.2017 прийнято за відсутності особи, яка притягується до відповідальності.

Крім того, матеріали справи також містять конверти з судовими повістками на 12.10.2017 та 09.11.2017, адресовані ОСОБА_2, які повернулись до суду першої інстанції за закінченням встановленого строку зберігання.

Разом з тим, як пояснив в судовому засіданні від 23.02.2018 ОСОБА_2, він знав, що в Голосіївському районному суді міста Києва розглядається справа відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП. На запитання суду, останній повідомив, що в своїй поштовій скринці він виявив повідомлення про надходження йому рекомендованої кореспонденції ‒ судової повістки на 24.10.2017, втім так як він проживає в Подільському районі і в нього народився син, він не міг з'явився до суду.

Між тим, поважними причинами пропуску строку на оскарження судових рішень є обставини, які об'єктивно перешкоджають особі вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2будучи обізнаним про те, що справа відносно нього перебуває на розгляді у суді тривалий час ‒ понад місяць не цікавився ходом її руху та результатом, що на переконання апеляційного суду свідчить про навмисне затягування розгляду справи, в той час як доводи ОСОБА_2 щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження не підтверджені жодними доказами, то підстав для поновлення пропущеного останнім строку на подачу апеляції, апеляційний суд не знаходить.

При цьому суд звертає увагу апелянта, що його клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою вже було вирішено Апеляційним судом міста Києва постановою від 27.12.2017. А отже, за відсутності нових доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подачу апеляційної скарги, така апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до правил ч.2 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2017 про визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення ‒ відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов