Номер провадження: 33/785/137/18
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

секретар

судового засідання Головченко Ю.Л.

за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3

свідка ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 08.12.2017 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 10.09.2017 року об 11 год. 45 хв. в м. Одесі по вул. Академіка Глушка, біля буд. №5 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: почервоніння очей, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» України.

ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси, від 08.12.2017 року.

Крім того, ОСОБА_3 вказує на те, що оскаржена постанова є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси, від 08.12.2017 року і закрити провадження по справі.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, утому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови Андрванову вручена не була, а, як стверджує ОСОБА_3 копію оскарженої постанови він не отримав.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Однак з оскарженої постанови вбачається, що при розгляді адміністративної справи суддя не дотримувався положень зазначеної правової норми.

Здійснюючи судовий розгляд, суддя суду першої інстанції не дотримувався вимог закону, що потягло прийняття необґрунтованого рішення.

Так згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону суддею дотримані не були.

З оскарженої постанови вбачається, що у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 підтвердив, що вживав алкогольні напої, однак наполягав на тому, що не керував автомобілем, який був припаркований біля його будинку.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що він не керував автомобілем, у зв'язку з чим відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя районного суду дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, прийнявши до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії БР №074522 від 10.09.2017 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серії БР №074522, від 10.09.2017 року не зазначено, що ОСОБА_3 керував автомобілем, а зазначено лише, що 10.09.2017 року о 11 год. 45 хв. в м. Одесі по вул. Ак. Глушко, 5, водій ОСОБА_3 перебував з ознаками алкогольного сп'яніння : нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Разом з тим, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена не за відмову будь-якої особи, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а лише за відмову особи яка керує транспортним засобом.

В поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження огляду, проте не зазначено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом.

Таким чином, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні пояснення свідків не містять відомостей стосовно того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом.

Також з матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора патрульної поліції, від 10 вересня 2017 року, на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення за керування транспортним засобом без відповідних документів, - за ч.1 ст.126 КУпАП.

Однак, вказана постанова була скасована постановою судді Київського районного суду м. Одеси, від 20.11.2017 року (а.с.37), що також свідчить про невстановлення фактц керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_3 повністю підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_4 і матеріалами справи не спростовані.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який, передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою суб'єктивної сторони правопорушення, то відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, з оскарженої постанови вбачається, що, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймав до уваги особу правопорушника, майновий стан та ступінь його вини.

Між тим, фактично суддя обмежився формальним перерахуванням вказаних обставин, оскільки оскаржена постанова, не містить посилання на конкретні докази та факти, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції до уваги відомостей про особу правопорушника.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси, від 08.12.2017 року, якою ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 08 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1) ст.247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай