АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320,00 грн., -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з цієї постанови, ОСОБА_3 02.10.2017 р. о 22 год. 40 хв. в м.Черкаси по бульвару Шевченка,396, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції не повно з?ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що йому, поліцейським пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду та не зазначено, що він відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров'я. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено з порушенням ст.266 КУпАП. Окрім того, апелянт зазначає, що показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не узгоджуються з протоколом і їх покази є суперечливими,однак суд не викликав їх та не допитав, чим допустив формальність при розгляді справи.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин. Зазначив, що про розгляд справи йому не було відомо, оскільки суд належно не повідомив його про час і місце її розгляду. Суддя розглянув справу без його участі, що призвело до порушення його права на захист. Зазначену постанову він отримав 05.01.2018 р. коли особисто звернувся за нею до суду.

В судовому засідання ОСОБА_3 просив поновити йому строк на оскарження постанови суду та задовольнити його апеляційні вимоги.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в даному випадку мають місце безумовні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови, оскільки суддя місцевого суду, не зважаючи на те, що від ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з його госпіталізацією до лікувального закладу, передчасно вдався до розгляду справи у його відсутність, окрім того, після її розгляду цей же суддя на протязі трьох днів не направив йому копії винесеної у ній постанови. Вважаю, що це клопотання ОСОБА_3 підлягає до задоволення, оскільки копію постанови суду він отримав у місцевому суді 05.01.2018 року та 09.01.2018 року подав зазначену апеляційну скаргу, а апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно положення ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення

штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №212322 від 02.10.2017 р. про те, що ОСОБА_3 02.10.2017 р. о 22 год. 40 хв. в м.Черкаси по бульвару Шевченка,369, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 02.10.2017 р. (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 02.10.2017 р. (а.с.3);

- рапортом інспектора роти №1 БУПП в м.Черкаси ДПП Перневізник Д.С. від 02.10.2017 р. (а.с.4)

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Доводи апелянта з приводу того, що суд не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, спростовуються матеріалами справи.

Проте, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), в пункті 24 зазначено, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, та їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення».

Вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, останнє судове засідання призначалось на 22.12.2017 р., 21.12.2017 р. ОСОБА_3 подав суду заяву в якій просив розгляд справи призначену на вказану дату відкласти у зв'язку його госпіталізацією до лікувального закладу, однак суд розглянув справу 22.12.2017 р. без його участі, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тому враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 02.10.2017 року, а на момент апеляційного розгляду, 08.02.2018 р., строки притягнення до адміністративної відповідальності закінчилися у зв'язку з чим провадження по справі відносно ОСОБА_3 підлягає до закриття на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи ці порушення засад судочинства України, які не були дотримані суддею місцевого суду, вважаю за необхідне скасувати постанову судді місцевого суду, та постановити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Соснівського районного суду м.Черкаси щодо нього від 22 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити, а постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3, притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320,00 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко