Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/50/18
Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 172-7 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 року м. Кропивницький

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Іванов Д.Л., перевіривши апеляційну скаргу прокурора Олександрівського відділу Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2018 року, якою ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2018 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, у звязку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження закрито.

Вказане судове рішення оскаржене в апеляційному порядку прокурором Олександрівського відділу Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3

Дослідивши апеляційну скаргу, подану прокурором, суд апеляційної інстанції повертає апеляційну скаргу апелянту за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має права оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

Частина друга цієї ж норми передбачає, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обовязковою.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення даної категорії згідно ст. 287 КУпАП та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ухвали Конституційного Суду України від 08.12.2015 року за № 49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст. 7, ст. 250, ч.1 ст. 287 та ч.2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Окрім цього, ч. 2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч. 1 ст. 250 КУпАП, надано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік субєктів апеляційного оскарження є вичерпним.

Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб", прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що за змістом ч.1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Що стосується посилань прокурора на вимоги ст. 6 Конвенції та ст. 55 Конституції України, то вони стосуються прав людини і громадянина, а не державних органів та їх посадових осіб, які, як уже зазначалось, у відповідності до вимог ч 2 ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому ці посилання не підтверджують право прокурора на подання апеляційної скарги.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне повернути апеляційну скаргу прокурору Олександрівського відділу Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2018 року.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Олександрівського відділу Знамянської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2018 року повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали невідкладно направити особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2