АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/10/18 Головуючий у першій інстанції: Гончаренко В.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Коваленко В.Д
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2018 року апеляційний суд Дніпропетровської області в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю потерпілого ОСОБА_3, адвоката Скрипника Ю.А., який діє в інтересах ОСОБА_5, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого малолітню дитину, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Районним судом ОСОБА_5 визнано винним в тому, що об 11 годині 40 хвилин 24 червня 2017 року, керуючи транспортним засобом «Джилі», д/н НОМЕР_1, рухався в районі електроопори № 374 по вул. Набережній Заводській в м. Дніпрі, де, відволікшись від керування транспортним засобом, допустив наїзд на автомобіль «ЗІЛ», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, металеве огородження та на пішохода ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, Крім того тілесних ушкоджень зазнав пішохід ОСОБА_3

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Вважає строк пропущеним з поважних причин, оскільки жодного процесуального документу він не отримував і не знав про розгляд справи та прийняття рішення судом першої інстанції постанови, постанову суду отримав тільки 13.10.2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 19 вересня 2016 року він був прийнятий на роботу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія Сінергія». 24 червня 2017 року він виконував технічне завдання з будівництва тролейбусної лінії, а саме монтажу вузлів підвішування поздовжнього тросу до кронштейну, дотримуючись при цьому усіх правил безпеки. Неочікуваано близько 11 год. 40 хв. 24 червня 2017 року на нього було скоєно наїзд автомобілем «Geely», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого він отримав відкриту черепно-мозкову травму та пошкодження зв'язок правого колінного суглоба. Втративши свідомість, він був доставлений машиною швидкої допомоги до обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечнікова, де пройшов обстеження спеціалістами цього медичного закладу, йому було зроблено первинну хірургічну обробку ран, накладено гіпс на праву нижню кінцівку. Далі він був переведений до КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської обласної ради» та пройшов у даному закладі стаціонарне лікування з 24 червня 2017 року по 06 липня 2017 року.

Про дану дорожньо-транспортну пригоду, одразу ж після повідомлення в швидку медичну допомогу, було повідомлено патрульну поліцію м. Дніпра, наряд якої виїжджав на місце дорожньо-транспортної пригоди для її фіксації.

Також, 24 червня 2017 року в день ДТП у нього було взято тест на виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, який був негативним.

Зазначає, що перебуваючи на стаціонарному лікуванні, а потім на амбулаторному лікуванні він жодного разу не отримував ніяких повісток про виклик до слідчого поліції для дачі показань по факту дорожньо-транспортної пригоди. Єдиний раз до нього приїжджав слідчий поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 для взяття показань по факту дорожньо-транспортної пригоди, який на його думку поверхнево допитав його, не з'ясував всі обставини, і запропонував підписати протокол.. Зазначає, що він до кінця не завершивши стаціонарне лікування, не міг без свого представника об'єктивно оцінювати свої показання та підписав даний протокол поспішно.

Далі, інший слідчий поліції ОСОБА_10, на його думку, не розібравшись до кінця в даній справі, не дочекавшись медичного висновку та не ініціювавши проведення судово-медичної експертизи для визначення тяжкості та характеру нанесених тілесних ушкоджень, невірно вказав в рапорті, що вони не відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості або тяжких тілесних ушкоджень, та що в діях ОСОБА_5 не вбачається складу злочину, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, та кваліфікував дане правопорушення як адміністративне за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Рапорт було підписано начальником Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції Кабаненко О.М. та усі матеріали адміністративної справи було направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, та правопорушника було притягнуто до адміністративної відповідальності.

18 жовтня 2017 року він звернувся до комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР із заявою про судово-медичне обстеження, та 27 жовтня 2017 року він отримав висновок спеціаліста судово-медичного експерта №3614, яким зазначено, що тілесні ушкодження, які він отримав в результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди від 24 червня 2017 року, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

01 листопада 2017 року він ознайомився з адміністративною справою № 201/10346/17-п у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, отримав копію судового рішення по даній справі, з якою не згоден та подав дану скаргу.

Вважає, що суд об'єктивно та всебічно не з'ясувавши всі обставини, не викликавши його, ьяк потерпілого для дачі пояснень в судове засідання, керуючись доказами тільки тими, які надав слідчий поліції, виніс постанову про адміністративне правопорушення, якою правопорушника водія ОСОБА_5 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначивши в постанові, що пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Зазначає, що з постановою суду та кваліфікацією даного правопорушення слідчим поліції не згоден, оскільки отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості і вважає, що таке правопорушення, яке скоїв ОСОБА_5 відноситься до кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції зазначив, що в той день щось трапилось з гальмами, і він в'їхав в огорожу та здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_3. Намагався допомогти йому, відвідував в лікарні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, заслухавши думку потерпілого ОСОБА_3,який прохав апеляційну скаргу задовольнити, постанову районного суду скасувати, а матеріали справи направити до органу поліції для проведення кримінального провадження, думку адвоката Скрипнік Ю.А. та ОСОБА_5, які прохали рішення районного суду залишити без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходжу до наступних висновків.

Вважаю за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки в ході перевірки матеріалів справи встановлено, що він дійсно не був повідомлений про час та дату слухання справи, не був присутній в судовому засіданні, а з матеріалами справи ознайомився лише 01 листопада 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. При цьому також враховую вимоги Закону, та ЄСПЧ з приводу доступу людини до правосуддя.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що дані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 об 11 годині 40 хвилин 24 червня 2017 року, керуючи транспортним засобом «Джилі», д/н НОМЕР_1, рухався в районі електроопори № 374 по вул. Набережній Заводській в м. Дніпрі, де, відволікшись від керування транспортним засобом, допустив наїзд на автомобіль «ЗІЛ», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, металеве огородження та пішохода ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав пішохід ОСОБА_3

За результатами судового розгляду ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Але як видно з наявних матеріалів, суд однобічно, неповно розглянув справу, не викликав та не допитав потерпілого, не з'ясував в повній мірі ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_3, внаслідок чого прийшов до невірних висновків, вважаючи, що потерпілому спричинено легкі тілесні ушкодження.

Згідно ж висновку спеціаліста судово-медичного експерта №3614 від 27 жовтня 2017 року, тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_3 в результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди 24 червня 2017 року, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

Вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до ч.2ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом настає лише в тому випадку, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

В зв'язку з цим, доводи потерпілого підлягають задоволенню, постанова суду, як незаконна, - скасуванню, а матеріали адміністративної справи необхідно передати Начальнику ВП ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити потерпілому ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року, щодо ОСОБА_5.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень, - скасувати.

Передати матеріали адміністративної справи Начальнику ВП ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення кримінального провадження.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д. Коваленко