Справа № 645/5505/17
Провадження № 3/645/77/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Харкові відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, приватного підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 03 листопада 2017 року 13 годині 50 хвилин в м. Харкові по пр. Московському, 257-Б, керуючи автомобілем "Тойота", номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності руху, що спричинило створення аварійної ситуації водію ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак 164-78ХК, та рухаючись в попутному напрямку різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на перешкоду.

Внаслідок дорожньо-транспортної пргоди автомобіль ВАЗ 2093, номерний знак 164-78ХК отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1 вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав, вважав, що автомобіль ВАЗ 21093, номерний знак 164-78ХК, яким керував ОСОБА_2, здійснив наїзд на перешкоду - клумбу, у зв'язку із тим, що рухався із значним перевищенням швидкості.

В судовому засіданні водій автомобіля ВАЗ 21093, номерний знак 164-78ХК ОСОБА_2 вказував, що вважає винним у даній дорожньо-транспортній пригоді водія автомобіля "Тойота", номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1, оскільки він рухаючись попереду його автомобіля та безпосередньо на перехресті пр. Московського та вул. Межлаука різко почав виконувати маневр зі зміни напрямку руху (перестроювання), у зв'язку із чим, щоб уникнути зіткнення з автомобілем "Тойота" він був вимушений різко звернути вліво та вискочив на бордюр. Також ОСОБА_2 вказав, що на його думку він правил дорожнього руху не порушував та рухався з дозволеною швидкістю, проте навіть у разі незначного перевищення швидкості причинно-наслідкового зв'язку між його діями та дорожньо-транспортною пригодою не було.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Факт вчинення порушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 224728 від 27 листопада 2017 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 03 листопада 2017 року, доданою до нього, диском з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Стаття ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

З'ясувавши всі фактичні обставини, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, зокрема всі наявні вихідні дані, оцінивши докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає в діях водія ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Однак відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Із адміністративного матеріалу вбачається, що правопорушення було вчинене 03 листопада 2017 року.

Як встановлено судом, на момент розгляду справи по суті, закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, що відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух", п.п.1.3, 1.5 Правил Дорожнього руху в Україні, учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не задавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Крім того, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не складався, за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення відносно вказаної особи суд позбавлений процесуальної можливості розглядати питання про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Між тим, суд вважає за необхідне розяснити, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03 листопада 2017 року не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 38, 124, п. 7 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя -