Справа № 145/1698/18
Провадження №3/145/726/2018
ПОСТАНОВА

"05" листопада 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Кіосак Н. О. , розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДФС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 , директора ТОВ "Гран Майстер",

за ч. 1 ст.162 - 1 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адмінправопорушення № 1253 від 13.09.2018 р. ОСОБА_1 ухилився від повернення в Україну валютної виручки, передбаченою ЗУ № 185/94-ВР від 23.09.1994 р. "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту № 27/09/2016 від 27.09.2016 р. укладеному з нерезидентом "Stolma Marek Mirek" (Польща) в сумі 1575 Євро (еквівалент 49 235,75 грн.) по операції від 11.04.2017 р. з граничним строком надходження валютної виручки 08.10.2017 р. та по контракту № 12/04/2017 від 12.04.2017 р. , укладеному із нерезидентом "МВ GROUP MICHAL BOBER" (Польща) в сумі 1575 Євро (еквівалент 49 235,75 грн.) по операції від 21.04.2017 р. з граничним строком надходження валютної виручки 18.10.2017 р.

При підготовці адміністративної справи до розгляду було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч ч.ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП, не міститься підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи відмітки про відмову його підписати, що є порушенням прав останнього .

Слід зазначити, що під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення порушено також вимоги частин 3, 4 ст. 256 КУпАП , за якими особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності мають бути роз"ясені її права і обов"язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 цього Кодексу, .

З поданих суду матеріалів вбачається, що наданий для розгляду суду протокол складався у відсутності особи, відносно якої він складений, відповідно: під час його складання ні права , передбачені ст. 63 Конституції України , ні права , визначені в ст. 268 цього Кодексу , вказаній особі не роз»яснювались , пояснення чи зауваження щодо обставин, викладених в протоколі надати їй не пропонувалось.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 256 КУАП орган, який складає протокол про адміністративне правопорушення не наділений правом складати його у відсутності особи відносно якої він складається та порушувати вимоги положення ч.4 ст. 256 КУАП.

Поряд з цим , суд звертає увагу , що відповідно до ч.3 ст. 256 КУАП особа, відносно якої складається протокол, має право відмовитись його підписати. В такому випадку в протоколі робиться відповідна відмітка про відмову вказаної особи підписати його чи надати пояснення , яка може бути засвідчена свідками.

Іншого порядку складання протоколу наразі законодавством не визначено, а тому направлення запрошення вказаній особі для складання протоколу , направлення його копії поштою не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Такий протокол не може вважатись таким, що оформлений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладення такого обов'язку на суд чинним законодавством не передбачено.

В своїй діяльності суд зобовязаний враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, відповідно до рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення. За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий судом згідно вимог чинного законодавства і повинен бути повернутий органу, який його склав, для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, 256, 278 КУпАП, -

постановив:

Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 162-1 КУпАП повернути Головному управлінню ДФС у Вінницькій області для доопрацювання.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кіосак Н. О.