АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/74/18 Головуючий у першій інстанції: Татарчук Л.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Іванченко О.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР№105675 від 20.10.2017 року, 20 жовтня 2017 року о 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.Запорізьке шосе та вул.Генерала Пушкіна в м.Дніпро в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру «Драгер», результат 0,46 ‰. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи.

Так зазначає, що не згодний з висновком спеціалізованого приладу «Драгер», вказує на те, що працівники поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не відвезли його до лікарні для проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 винним себе не визнав, просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати постанову та зазначив, що 20.10.2017 року не вживав алкогольних напоїв й не керував транспортним засобом в стані сп'яніння. Дійсно, погодився на пропозицію інспекторів поліції та пройшов тест за допомогою приладу «Драгер», однак не погодився з його результатом. При цьому, інспектори поліції не пропонували пройти йому медичний огляду в комунальному закладі для виявлення стану сп'яніння, а він наполягав на такому огляді.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Так в судовому засіданні у суді першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 який пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2017 року за участю його транспортного засобу та автомобіля під керуванням ОСОБА_4, останній на пропозицію працівників поліції пройшов тест на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». В його присутності ОСОБА_4 не говорив, що не згоден з результатами алкотестеру та не наполягав на проведенні медичного огляду в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_3 Після дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2017 року вона першою підійшла до водія ОСОБА_4, від якого почула характерний запах алкоголю з порожнини рота. Коли повернулася до автомобіля, вони викликали робітників поліції. По їх приїзду, ОСОБА_4 в салоні автомобіля не було. Через деякий час він повернуся та привів із собою якихось людей. На пропозицію інспекторів поліції вона погодилася стати свідком та дійсно в її присутності ОСОБА_4 на пропозицію поліцейських пройти тест на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» погодився, при цьому проти його результатів не заперечував та не наполягав на проведенні медичного огляду в комунальному закладі.

Однак не визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 2, 9), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до якого у ОСОБА_4 було виявлено 0,46% проміле. (а.с. 5, 6)

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_4. наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року відносно ОСОБА_4 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Ю. Іванченко

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ