АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5357/17Суддя 1 інстанції Онопченко Ю. В.
Номер провадження 33/774/54/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився у ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених у постанові, 14 жовтня 2017 року о 01-30 годин по вул. Українська в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що цей строк був пропущений з поважної причини, оскільки, присутніми під час розгляду справи судом першої інстанції вінне був, а копію постанови, в порушення ч.1 ст.285 КУпАП, отримав лише 24 січня 2018 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, посилається на необґрунтованість постанови, оскільки вона не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Зазначив, що, 14 жовтня 2017 року безпідставно був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що складуть щодо нього протокол за те, що він нібито перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Окрім того, не було запропоновано проїхати на огляд до медичного закладу. Стверджує, що водії таксі, які були залучені в якості понятих під час складання протоколу, до нього навіть не підходили, та в їх присутності патрульні йому нічого не пропонували, а текст їх письмових пояснень тотожній та складений на раніше заготовлених бланках. Також, звертає увагу, що пояснення у свідків відібрані о 02.10 годин, а події, зазначені у протоколі, відбулися о 01.30 годин, отже, на його думку, ці свідки не могли бачити його за кермом автомобіля в стані алкогольного сп'яніння. Окрім того, просить звернути увагу на ту обставину, що суд не розглянув клопотання про допит цих свідків та, в порушення вимог ст.268 КУпАП, провів судове засідання за його відсутності та захисника, не зважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги й наполягали на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 не були присутніми в суді першої інстанції при розгляді справи і оголошенні постанови. ОСОБА_2 отримав її копію лише 24 січня 2018 року та оскаржив з порушенням встановленого законом 10-денного строку, звернувшись до суду з апеляційною скаргою 31 січня 2018 року, тоді як строк на оскарження постанови сплинув 23 грудня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за його відсутності та його захисника, а докази своєчасного отримання постанови в матеріалах справи відсутні, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право на захист, яке полягає, зокрема, у користуванні правовою допомогою захисника - адвоката.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Так, з матеріалів справи видно, що, 13 грудня 2017 року, захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою й знаходженням на стаціонарному лікуванні, але, суд залишив поза увагою цю заяву та, не вживши жодних заходів для перевірки викладених в ній фактів, в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_2 і розглянув її за відсутності останнього та захисника, тим самим обмеживши право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист(а.с.18).

За змістом ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, зокрема, має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується такими доказами.

Так, факт порушення ОСОБА_2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, встановленийпротоколом про адміністративне правопорушення серії БР №075531 від 14 жовтня 2017 року, який складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, згідно якого 14 жовтня 2017 року о 01-30 годин по вул. Українська в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). На вимогу працівника поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для встановлення ступеню алкогольного сп'яніння, чим порушив пункт 2.5 ПДР України (а.с.1).

Вина ОСОБА_2у вчиненні правопорушення підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, долученими до матеріалів справи, згідно яких водій ОСОБА_2 14 жовтня 2017 року, в їх присутності, на пропозицію працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі (а.с.2).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки вони є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження скарги щодо невідповідності вимогам допустимості доказів письмових пояснень цих свідків є необґрунтованими, оскільки чинним законодавством не встановлені вимоги щодо оформлення змісту письмових пояснень свідків правопорушення. Окрім того, з поясненнями, відібраними інспектором Рудєвим В.Л., свідки ознайомлені належним чином, про що свідчать власноруч зроблені ними підписи, а тому суд не знаходить підстав для визнання пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неналежним чи недопустимим доказом.

Вина ОСОБА_2у вчиненні правопорушення також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.4).

Вказаний відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2з приводу того, що водії таксі, які були залучені в якості понятих під час складання протоколу, до нього навіть не підходили, в їх присутності патрульні йому нічого не пропонували, адже працівниками поліції належним чином виконано вимоги ст.ст.256, 266 КУпАП та проведено всі необхідні дії в присутності двох свідків та, зокрема, запропоновано проїхати на огляд до медичного закладу.

Також, не можуть бути прийняті до уваги твердження скарги стосовно того, що пояснення у свідків правопорушення відібрані о 02.10 годин, а події, зазначені у протоколі, відбулися о 01.30 годин, оскільки, згідно відеозапису з боді-камери поліцейського, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння в їх присутності, саме о 02-10 годин, в зв'язку з чим в цей же час інспектором було складено протокол, отже будь-яких порушень в його діях судом не встановлено.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, оскільки вчинене ним правопорушення мало місце 14 жовтня 2017 року.

За таких обставин суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2-задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко