Номер провадження: 33/785/40/18
Номер справи місцевого суду: 504/811/17
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області, від 10.04.2017 року

встановив:

оскарженою постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює директором БКФ «Будінтех» у вигляді ТОВ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 85 (вісімдесят п'ять) гривень.

Відповідно до постанови суду, 09.03.2017 року співробітниками управління ДФС в Одеській області за результатами проведення позапланової виїзної перевірки БКФ «Будінтех» у виді ТОВ, , розташованого за адресою: Одеська обл., Лиманський район, смт. Доброслав, вул. Першотравнева, 56, директором якого є ОСОБА_2 було встановлено порушення порядку ведення податкового обліку за період діяльності з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, а саме порушення п. 44.1, ст. 44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є необґрунтованою, наводить відповідні доводи, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду Одеської області і закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 - Янковський Р.Я. звернувся до апеляційного суду із клопотанням , в якому вказує на те, що підтримує вимоги апеляційної скарги і просив розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2 та його представника.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується актом №73/15-32-14-01/30259942, від 20.02.2017 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки БКФ «Будінтех» і протоколом про адміністративне правопорушення, серії АА №412149, від 09.03.2017 року.

Апеляційний суд встановив, що перевірка БКФ «Будінтех» проводилася у період з 07.02.2017 року по 13.02.2017 року. За результатами перевірки було встановлено порушення вимог Податкового кодексу України, а саме: завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 2015 рік на 547 грн; заниження податку на додану вартість за жовтень 2015 року на 65411 грн., а також завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду станом на 31.12.2015 р. на 16298 грн.

За результатами проведеної перевірки на підставі встановлених порушень ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 09 березня 2017 року, податкове повідомлення-рішення форми «П» за № від 09 березня 2017 року і податкове повідомлення-рішення форми «В4» за № від 09 березня 2017 року.

При цьому, апеляційний суд встановив, що постановою Одеського окружного адміністративного суду було задоволено адміністративний позов БКФ «Будінтех» у виді ТОВ до ГУ ДФС в Одеській області та було скасовано вказані податкові повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що між суб'єктами господарювання було укладено договір поставки від 29.09.2015 № 1, відповідно до якого «Постачальник» ТОВ «БК «ОПТИМА» в особі директора ОСОБА_4 передає «Покупцю» БКФ «БУДІНТЕХ» ТОВ, в особі директора ОСОБА_2 у власність вироби, будівельні матеріали та продукцію виробничого призначення, інші товари окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що погоджується Сторонами в порядку, визначеному договором, та підтверджуються видатковими накладними, які є невід'ємною частиною цього договору, а Покупець зобов'язується прийняти у власність та оплатити товар в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

БКФ «БУДІНТЕХ» ТОВ () було сформовано податковий кредит за рахунок ПДВ всього в сумі 81709,36 грн., у тому числі за вересень 2015 року в сумі 81709,36 грн. за податковою накладною, отриманою від ТОВ «БК «ОПТИМА» ().

Також, БКФ «БУДІНТЕХ» ТОВ, сформовано витрати за рахунок вартості ТМЦ у сумі 408546,81 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 408546,81 грн. за видатковою накладною, отриманою від ТОВ «БК «ОПТИМА».

Відповідно до матеріалів справи, податковий орган вказував на те, що що під час перевірки проведеним аналізом були встановлені ознаки відсутності факту реального здійснення господарських операцій БКФ «БУДІНТЕХ» ТОВ () з контрагентом-постачальником ТОВ «БК «ОПТИМА» () з огляду на те, що наданий до перевірки договір поставки від 29.09.2015 № 1, укладений між ТОВ «БК «ОПТИМА» «Постачальник», в особі директора ОСОБА_4 та БКФ «БУДІНТЕХ» ТОВ «Покупець», в особі директора ОСОБА_2 не містить істотних умов, наявність яких передбачена Господарським та Цивільним кодексами України, а саме: предмет та ціну договору.

Відповідно до приписів Податкового кодексу, суми податку на додану вартість для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

З постанови Одеського окружного адміністративного суду, від 12.07.2017 року вбачається, що надані БКФ «Будінтех» суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Крім того, апеляційний суд встановив, що сума податкового кредиту була підтверджена відповідними первинними документами, а матеріали справи не містять доказів наявності між БКФ «Будінтех» та його контрагентом - ТОВ «БК ОПТИМА» при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад; факт здійснення господарської діяльності був підтверджений документально первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду, а саме: договорами, рахунками-фактурами, прибутковими ордерами, накладними.

Крім того, відсутність окремих реквізитів у первинних документах свідчить про порушення відомчих актів, але не спростовує наявності у підприємства відповідних господарських операцій.

Разом з тим, не були не встановлені факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає діючому законодавству України, дійсним намірам сторін та що ці наміри спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Крім того, чинне податкове законодавство не пов'язує право платника на податковий кредит з повнотою відображення постачальником у своїй податковій звітності відповідних господарських операцій, з фактичною сплатою постачальником ПДВ до бюджету. Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов'язки, не передбачені чинним законодавством.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності між БКФ «Будінтех» та його контрагентами - ТОВ «БК ОПТИМА» при укладанні і виконанні договору, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Податковий орган при виконанні покладених на нього повноважень зобов'язаний діяти на підставі, у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України. Не зважаючи на той факт, що Податковим кодексом України встановлене право контролюючого органу на здійснення перевірок (документальних, невиїзних, виїзних, планових та позапланових перевірок), суд наголошує, що у той же час, контролюючий орган позбавлений права на відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень, які не мають підтвердження доказами.

За таких обставин, суддя Окружного адміністративного суду прийшов до висновку про те, що приймаючи повідомлення-рішення податковий орган не надав належну оцінку наданим первинним документам податкового і бухгалтерського обліку і прийшов до помилкового висновку про порушення БКФ «Будінтех» податкового законодавства.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, від 22.11.2017 року постанова Одеського окружного адміністративного суду, від 12.07.2017 року була залишена без змін.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2А складу адміністративного правопорушення, передбаченого передбачених ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до положень п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області, від 10 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п'ять) гривень - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП- закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай