Дата документу Справа № 337/4203/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 337/4203/17 Суддя в 1-й інстанції Нещеретна Л.М.
Провадж. № 33/778/109/18 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого: мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, зі стягненням судового збору.

Згідно з оскаржуваною постановою, 19.10.2017 року о 01:18 год., ОСОБА_2, керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» держномер АР 3971 АТ по вул. Новгородська, буд 7 в м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, координації рухів). Від проходження повного медичного огляду на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 0077 та в КУ «ЗОНД» відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду є незаконною та ухваленою з суттєвими порушеннями вимог як матеріального так і процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні не дослідив докази поважності неявки ОСОБА_2 в судове засідання, що спростовується лікарняними довідками та матеріалами справи. З рішення суду вбачається, що докази взагалі не досліджувалися, ОСОБА_2 ніхто не вислухав, позбавивши його права давати пояснення, подавати докази та інше, тим самим позбавивши ОСОБА_2 права на захист, свідки в суд першої інстанції не викликалися та не допитувалися, відео не досліджувалося, судом не встановлено особу ОСОБА_2, його матеріальне та соціальне становище, майновий стан, сімейне положення та інші суттєві обставини цієї справи. Таким чином, просить постанову суду першої інстанції скасувати.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції було досліджено матеріали справи, в якій знаходяться докази вини ОСОБА_2, що судом було досліджено в повному обсязі.

Так, провина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 076427 від 19.10.2017 року (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану спяніння відносно ОСОБА_2 від 19.10.2017 р. (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного спяніння відносно ОСОБА_2 (а.с. 5),письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду з метою виявлення стану спяніння за допомогою спец приладу Алкотестер та в медичному закладі (а.с. 7,8), також поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, які підтвердили факт керування ОСОБА_2 транспортного засобу, вказали на ознаки його перебування у стані алкогольного спбяніння та відмову останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Наведені докази узгоджуються із відомостями, що зафіксовані на технічний носій інформації, які також спростовують версію ОСОБА_2 про те, що останній не керував зупиненим працівниками поліції автомобілем.

Всі вищезазначені докази є допустимими і суд першої інстанції, даючи їм оцінку у сукупності прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи щодо не дослідження судом доказів апеляційний суд вважає неспроможними.

Твердження захисника в апеляційній скарзі, що свідки в суд першої інстанції не викликалися та не допитувалися, повністю спростовуються матеріалами справи, оскільки в судових засіданнях 28.11.2017 р., 05.12.2017 р., 11.12.2017 р. за участю захисника-адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2були допитані свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується журналами судових засідань та диском з фіксацією цих засідань.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП є безпідставними, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи - матеріали справи містять відомості щодо повідомлення правопорушника та адвоката про день, час та місце судового розгляду (18, 33, 48,49, 53), також у справі містяться телефонограми про виклик ОСОБА_2 та його адвоката у судові засідання (а.с. 31, 55).

Суддя місцевого суду обґрунтовано прийшов до висновку про обізнанність ОСОБА_2 щодо наявності у провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя справи про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно нього за ст. 130 ч.1 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності, як сам, так і через адвоката, неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи судом.

Постійні клопотання адвоката ОСОБА_1 суд аргументовано розцінив як мету затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому вважав за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_2 з метою дотримання строків розгляду справи, встановлених ст. 38 КУпАП, з чим погоджується і апеляційна інстанція.

Крім того права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику ОСОБА_2і адвоката до суду апеляційної інстанції, який переконався у обізнаності ОСОБА_2 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім при апеляційному розгляді, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов'язана виключно із волевиявленням особи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах санкції, встановленої ч.1 ст. 130 КУпАП, що є безальтернативною, а тому доводи апеляції з цього приводу є безпідставними.

Наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2,притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_7