АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1, за участі:

секретаря - Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник ОСОБА_3, діючи в інтересах особи, яка притягується до відповідальності ‒ ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд оскаржувану постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2017 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що судом однобічно та неповно з'ясовано всі обставини справи, не надано належної оцінку наявним по справі доказам, що призвело до безпідставного, як на думку апелянта, притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Зокрема адвокат вказує на те, що тертя повернутого в бік колеса автомобіля «Ніссан» починається не на полосі руху автомобіля «Део», що виключає виїзд ОСОБА_2 на полосу зустрічного руху. Не враховано також і слід юзу лівого переднього колеса автомобіля «Ніссан», а також уламки скла, зображені на фотознімках до протоколу огляду. На відсутність вини в діях ОСОБА_2, на переконання захисника, вказує і висновок експерта судового експерта №1-22/03 від 22.03.2017, який не взято судом до уваги при винесенні рішення.

Також захисник вважає, що висновок лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» складено з порушеннями, оскільки він видається на підставі акту медичного огляду, в той час як в даному випадку висновок складено ще до проведення огляду, про що вказує час їх складання. Посилається на те, що у висновку не зазначено дату його складання та відсутній підпис особи, яка доставляла ОСОБА_2 на огляд. Наголошує, що записи зроблено нерозбірливо, не надано другого екземпляру ОСОБА_2 Також апелянт звертає увагу суду, що ОСОБА_2 на огляд доставлено зі спливом 2-ох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2, 23.12.2016 об 19:30 год. в м. Києві по вул. Дегтярівській, 51 зі сторони вул. Шамрила в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1 порушив вимоги п.п. 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахувавши дорожню обстановку, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

Крім того, 23.12.2016 об 19:30 годин, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_3 по вул. Дегтярівській, 51 зі сторони вул. Шамрила в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали існуючу апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_4 та його представника, які заперечили проти апеляційної скарги та вважали за необхідне залишити без змін оскаржувану постанову місцевого суду, заслухавши пояснення учасників щодо фактичних обставин справи та відповіді на питання суду, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи слідує, що в результаті ДТП, що відбулась 23.12.2016 за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, працівниками поліції було складено два протоколи про порушення ОСОБА_2 п. 11.3, 12.1. ПДР України та за керування ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

За результатами розгляду згаданих протоколів, постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2017 ОСОБА_2 визнано винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та закрито провадження по справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Вирішуючи питання про відсутність ОСОБА_2 суд послався на протоколи про адміністративне правопорушення, схему ДТП, фотознімки, висновок щодо огляду матеріалів зареєстрованих в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, протокол огляду місця ДТП, пояснення учасників ДПТ, висновок щодо медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння, виписку з медичної карти, і вірно встановив наявність в діях ОСОБА_2 ознак складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції, зважаючи на наступне.

Ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, п. 11.3. ПДР України визначено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Також п. 12.1. ПДР регламентовано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В той же час, п.2.9. а) містить заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання апеляційного вина ОСОБА_2 повністю підтверджується наведеними в постанові місцевого суду і представленими в матеріалах справи доказами, які апеляційний суд вважає належними, допустимими та достатніми і які в сукупності вказують на порушення водієм автомобіля «Ніссан» ОСОБА_2 наведених положень ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, на вину ОСОБА_2 вказують протоколи про адміністративні правопорушення від 06.02.2017 (а.с. 2-3), схема ДТП (а.с. 14), фотознімки (а.с. 26-40, 139-147)), висновок щодо огляду матеріалів зареєстрованих в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (а.с. 67), протокол огляду місця ДТП від 23.12.2016 (а.с. 10), пояснення потерпілого, висновок щодо медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння (а.с. 17), зберігальна розписка (а.с. 12), виписка з медичної карти (а.с.18), рапорт (а.с 9).

Висновок експерта судового експерта №1-22/03 від 22.03.2017 апеляційний суд вважає недопустимим доказом, поза як всупереч правилам ст.273 КУпАП експертне дослідження проведено за заявою захисника ОСОБА_3, тобто у поза процесуальний спосіб.

Натомість, визначальним за даних обставин суд вважає факт виїзду автомобілем «Ніссан» на зустрічну смугу, що підтверджується характером отриманих автомобілями учасниками ДТП пошкоджень та відомостями, зафіксованими на схемі ДТП та поясненнями потерпілого, а саме осип уламків, ґрунту, який зображено на зустрічній смузі руху. Зазначене також підтверджується наявними по справі фотознімками.

До того ж факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння підтверджений медичним висновком, сумніві в достовірності якого у суду немає.

В той же час, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо недопустимості вказаного висновку як допустимого доказу, так як його складено з до проведення огляду, жодним чином не підтверджено апелянтом, так як матеріали справи не містять акту огляду ОСОБА_2

Щодо відсутності в медичному висновку дати заповнення, то суд вважає такий недолік не суттєвим і таким, що не тягне за собою недопустимість даного доказу.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_2 відмовився від підпису у висновку, що також підтверджується змістом самого документу.

До того ж, ненадання водію екземпляру висновку не позбавляло останнього ознайомитись з його змістом на стадії судового розгляду справи.

Стосовно посилань адвоката на те, що огляд ОСОБА_2 проведено зі спливом 2-ох годин з моменту виявлення у нього ознак алкогольного сп'яніння, то дійсно суд вважає зазначене порушенням Інструкцій про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак зазначене порушення не спростовує факту перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, а отже і не тягне скасування оскаржуваної постанови в цій частині.

За таких обставин, зважаючи на викладене, а також на те, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП знайшов своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в той час як доводи апеляційної скарги спростовуються наявними по справі доказами, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим підстав для її скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2017 про визнання ОСОБА_2 винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та закриття провадження у справі за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, ‒ залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/703/2018

Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Хардіна О.П.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.