Справа № 339/19/18 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франкіській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення БД №394035 вбачається, що ОСОБА_1 14.01.2018 року о 2 год. 05 хв. в м.Болехові в порушенні вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, огляд на який проводився в Долинській ЦРЛ, показник 0,74%.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та ствердив, що зупинивши автомобіль, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці за допомогою технічних засобів, також були відсутні свідки або поняті, хоч він на цьому наполягав, бо не вважав себе винуватим. Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, а лише вимагав дотримуватися порядку, визначеного законом. Посилається на те, що поліцейські відмовилися розглядати його законні вимоги та повідомили йому, що необхідно купити батарейки, для того, щоб він продув "Драгер". Він сів в автомобіль працівників поліції і вони по дорозі зупинялися, щоб купити батарейки, оскільки він настоював продути в трубку. Так, і не купивши батарейок до "Драгеру", вони приїхали в Долинську лікарню, де проходив освідчення. З результатами освідчення його не ознайомили, навпаки, лікар сказав, що немає підстав складати протокол. З погрозою помістити його автомобіль на штрафмайданчик, йому сказали підписати документ, ніяких пояснень він не писав. Вказує, що після складення протоколу він не був відсторонений від керування автомобілем, а продовжив керувати автомобілем та поїхав додому. Не відповідає дійсності запис про те, що транспортний засіб було передано іншій особі для керування ОСОБА_2, оскільки ця особа взагалі йому невідома і як свідок, він не зазначений в протоколі. Просив провадження по справі закрити у зв"язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Для з"ясування всіх обставин справи щодо складання протоколу , зокрема, щодо процедури огляду на стан алкогольного сп"яніння, в судове засіданні двічі викликався працівник поліції, який складав протокол -інспектор Кульпа М.М.

Проте, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи ( а.с.10,13) в судове засідання так і не з"явився.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом та з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення зібрані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного освідчення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1В обвинувачувався в порушенні п. 2.9 ПДР України (а.с. 1).

Проте, п. 2.9 ПДР України складається з підпунктів «а, б, в, г, ґ, д», що взагалі не вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про неконкретність адміністративного обвинувачення та унеможливлює встановити наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Між тим, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред'явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України.

Окрім того, особою, яка склала протокол, порушено процедуру проведення огляду на стан сп"яніння, передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 1.7. Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Таким чином, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння в закладах охорони здоров'я може бути запропонований поліцейським тільки після того, як водій відмовився від проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або не погодився з результатами такого огляду.

Як слідує з протоколу (а.с. 1) і це підтвердив в суді ОСОБА_1 інспектор поліції на місці не запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, хоч він цього вимагав, а відразу запропонував пройти медичний огляд, що є істотним порушенням ст. 266 КУпАП та вимог вказаної Інструкції .

Відповідно до п. 8 розділу 1 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять таких даних, які б свідчили про обов'язкове проведення огляду на стан сп'яніння виключно у закладі охорони здоров'я.

Згідно Наказу МВСУ від 07.11.2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якsй визначено, що при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

При цьому, свідки в протоколі не зазначені , їх пояснення відсутні, що також є істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 поліцейський направляє особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Інструкцією затверджено форму такого направлення.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія для проведення огляду на стан наркотичного чи алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури.

Порушення процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням норм складання протоколу, тому даний протокол не може бути законною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Також слід звернути увагу і на те, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить штампу медичного закладу, який проводив медичний огляд та відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами такого огляду.

Так, згідно п.17, 20 вказаної Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп"яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у висновку, а сам висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я, що також було порушено.

Відповідно до п.22. розділу III вищевказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння стосовно ОСОБА_1

Таким чином, не відповідність протоколу про адміністративне правопорушення приписам, які містяться в ст. 256 КУпАП та порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, є підставою для визнання недійсним огляду на стан сп"яніння.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, сумніви щодо обвинуваченої особи слід тлумачити на її користь.

Згідно п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1ст. 130, ст. 247, 283, 284, КУпАП ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.С.Головенко