Справа № 676/6754/17
Номер провадження 3/676/29/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року м. Кам'янець-Подільський

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Воєвідко Я.І., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши заяву судді Камянець-Подільського міськрайонного суду Драча Івана Володимировича про самовідвід під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ст.173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Судді Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Драчу І.В. за результатами автоматизованого розподілу документообігу суду 10 січня 2018 року надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ст.173 КУпАП.

До початку судового засідання суддя Драч І.В. заявив собі самовідвід, мотивуючи дане тим, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП відносно секретаря судового засідання Бєлік О.Б., яка входить до складу судді Камянець-Подільського міськрайонного суду Драча І.В., тому останній вважає, що його участь як судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ст.173 КУпАП суперечитиме вимогам обєктивності та неупередженості, а тому суддя підлягає обовязковому відводу.

З метою недопущення сумнівів у його обєктивності та неупередженості, суддя Драч І.В. подав заяву про самовідвід та вважає, що вона підлягає обовязковому задоволенню на підставі ст.80 КПК України.

Учасники судового розгляду та суддя Драч І.В. в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду заяви про самовідвід судді повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили та не подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Неявка учасників по справі про самовідвід не перешкоджає розгляду її по суті.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників судового розгляду та судді Драча І.В. при наявних матеріалах справи.

Дослідивши заяву про самовідвід судді Камянець-Подільського міськрайонного суду Драча І.В. від 19.01.2018 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що заява про самовідвід під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ст.173 КУпАП не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та порядку розгляду заяв про відвід.

Судовий розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється за правилами кримінального судочинства у разі відсутності норм, які б регулювали певні процесуальні питання.

У кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відвід (самовідвід), а тому при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосовувати аналогію права.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що протокол від 18.12.2017 року серії ГП №241372 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП складено з тих підстав, що близько 11 год. 13.12.2017 року ОСОБА_2, перебуваючи в приміщенні Камянець-Подільського міськрайонного суду по вул. Шевченка, 29 в м. Камянець-Подільський висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, секретаря судового засідання в присутності свідків, чим порушив громадський порядок.

Слід, що правопорушення вчинене відносно ОСОБА_3 та ніяким чином не є підставою для самовідводу, передбаченого ст.75-79 КПК України, тому не має правових підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Драча І.В.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суддя вважає, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб'єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб'єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об'єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П'єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об'єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб'єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви судді Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Драча Івана Володимировича про самовідвід під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ст.173 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Камянець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_4