Провадження № 33/4820/87/18
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Бездітного В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника Бездітного В.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, фактично проживаючої за адресою : АДРЕСА_2, непрацюючої,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_2 02 вересня 2018 року о 01 год. 45 хв. керувала автомобілем «Mersedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Лісогринівецькій м. Хмельницькому з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя) та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння

В поданій апеляційній скарзі захисник Бездітний В.В, просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. При цьому вказує, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою; під час її винесення допущено неповноту судового розгляду; висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення; прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права, в основу якої покладені висновки, які ґрунтуються на неналежних, недопустимих та недостовірних доказах. Суд не взяв до уваги, той факт, що підставою для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_2, в порушення вимог п.2,3 Розділу 1 Інструкції стало не наявність у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, а неосвітленість державного реєстраційного знаку автомобіля, оскільки твердження доводяться переглянутими відеозаписами наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та показаннями свідків (ОСОБА_4, ОСОБА_5.) відмови в проходженні такого огляду, наданими в судовому засіданні, а саме про те, що у водія ОСОБА_2 були відсутні ознаки алкогольного сп'яніння на момент проведення такого огляду. Залишився поза увагою і той факт, що водій ОСОБА_2 в автомобілі перебувала з двома малолітніми дітьми, оскільки поверталась з відпочинку, що взагалі виключає можливість вживання нею алкогольних напоїв в той день та факт керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а відповідно і наявність ознак алкогольного сп'яніння. Крім того, вказані пояснення ОСОБА_2 в оскаржуваному рішенні зазначені вибіркового та з обвинувальним ухилом. Звертає увагу і на те, що протокол складений із порушенням вимог законодавства. Також приймаючи рішення про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за межами судового засідання, суд першої інстанції, вчинив поза процесуальні дії, якими порушив права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оскільки прийняв таке рішення поза процесом та без відома учасників процесу, які мали право підготуватись до такого допиту. Більше того, згадані пояснення навіть не відображають наявність у водія ознак алкогольного сп'яніння, а тому і не можуть підтвердити законність вимоги поліцейського до водія, яка полягає у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння. Крім того, досліджуючи вказані докази суд першої інстанції не дав їм належної оцінки, оскільки в своєму рішенні залишив поза увагою той факт, що вказаними відеозаписами не зафіксовано руху транспортного засобу, присутність свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, не зафіксовано пропозиції ОСОБА_2 пройти такий огляд в закладі охорони здоров'я. Звертає увагу, що під час розгляду справи судом першої інстанції допущено порушення права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яке полягає у ненаданні достатнього часу захиснику для ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, узгодження правової позиції захисника з правопорушником, підготовки до допиту свідків та особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Також, під час дослідження доказів, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, оскільки 25.09.2018 року, відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик свідків, які перебували спільно з ОСОБА_2 в автомобілі та могли підтвердити відсутність у останньої ознак алкогольного сп'яніння. Більш того, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання для дачі свідчень працівника патрульної поліції ОСОБА_6, рішення про допит якої суд прийняв з власної ініціативи, що підтверджується повідомленням наявним в матеріалах справи, підписаним головуючим у справі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №232570 від 02 вересня 2018 року, що у вказаний день о 01 год. 45 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Лісогринівецька, 28, ОСОБА_2 керувала автомобілем «Mersedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків.

Винність ОСОБА_2 підтверджується письмовими пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови останньої від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі (а.с.3).

Із даних відеозаписів, зроблених з нагрудних камер поліцейських зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.5).

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, захисником Бездітним В.В. не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Твердження апелянта про порушення порядку огляду на стан сп'яніння, позбавлені підстав та спростовується самим протоколом, в якому чітко вказано, що ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Слід залишити поза увагою і доводи апелянта про відхилення клопотання про виклик свідків, оскільки вказане не може слугувати підставою для скасування рішення суду та спростовується сукупністю належними і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2

Твердження апелянта про недотримання працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і судом під час розгляду справи адміністративного закону є безпідставними, спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме ОСОБА_2 вимог ПДР України.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, розцінюється судом, як намагання у такий спосіб, уникнути відповідальності.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 25 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Бездітного В.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук