АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановив суд першої інстанції, 7 вересня 2016 року о 12 годині 35 хвилин в місті Києві по вулиці Борщагівській, 2/44, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ман», державний номерний знак НОМЕР_1, в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, під час перестоювання не переконався, що це буде безпечно, не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2, та здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ман», державний номерний знак НОМЕР_1, 7 вересня 2016 року о 12 годині 35 хвилин в місті Києві по вулиці Богщагівській, 2/44, після зіткнення з автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2, не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить указану постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи за відсутності події адміністративних правопорушень, у вчиненні яких його визнано винним. При цьому апелянт стверджує, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ман» та «Деу» відбулась 7 вересня 2016 року, а не 9 вересня 2017 року, як про це зазначено у протоколі. Також, суд у постанові послався на докази, які містять суттєві протиріччя, а саме: на схемі дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Деу» розташований на другій смузі руху тоді, як з наявних у справі фотознімків видно, що цей автомобіль з пошкодженнями знаходиться на третій смузі руху; зафіксовані схемою пригоди ширина дорожнього полотна, смуги для руху автомобілів, опис локалізації механічних пошкоджень автомобіля «Деу» не відповідають дійсності. На переконання ОСОБА_3, у справі відсутні будь-які належні докази на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того апелянт вважає, що суд безпідставно відмовив у повторному призначенні експертизи та у виклику експерта в судове засідання, що вплинуло на повноту з'ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 подав заперечення, в яких просить залишити без змін постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року.

Вислухавши пояснення: ОСОБА_3 та його захисника Кузнецова С.М., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали справи за протоколами про адміністративні правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положення ст. 251 КУпАП регламентують, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, на виконання вищенаведених вимог закону, повно, об'єктивно і всебічно дослідив докази, з'ясував всі обставини, що мають значення для вирішення справи, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення з автомобілем «Деу» та пошкодження транспортних засобів.

Такі висновки суду ґрунтуються на наявних у справі доказах, які також бути предметом перевірки та дослідження в суді апеляційної інстанції.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 332899 від 13 вересня 2016 року, 9 вересня 2016 року, приблизно о 12 годині 35 хвилин, в місті Києві по вулиці Борщагівській, 2/44, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ман», державний номерний знак НОМЕР_1, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно до відреагував на її зміну, під час перестроювання не переконався, що це буде безпечно, не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2, та здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України (а. с. 1).

Відповідно до письмових пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 від 9 вересня 2016 року, 7 вересня 2016 року він, керуючи автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по вулиці Борщагівській в місті Києві у другій смузі руху, оскільки на лівій смузі руху велись ремонтні роботи, помітив, що біля зупинки «НАУ» з першої смуги у його смугу руху перелаштовувався автомобіль «Ман», державний номерний знак НОМЕР_1, який, поступово притискаючи його до третьої смуги руху, набирав швидкість, об'їжджаючи маршрутне таксі. З метою уникнення зіткнення він максимально наблизився до знаків, що огороджували ремонтні роботи, а коли зрозумів, що автомобіль «Ман» не зупиняється і продовжує в'їжджати у його смугу руху, загальмував до повної зупинки. У цей час він почув скрегіт металу і гуркіт від зіткнення автомобілів. Вийшовши з автомобіля, він викликав поліцію. Однак, після того, як до нього підійшов водій автомобіля «Ман» ОСОБА_3 та запропонував добровільно відремонтувати автомобіль, він відмінив виклик поліції. Далі, вони разом з водієм автомобіля «Ман» проїхали до місця його роботи та у присутності двох свідків уклали письмову угоду про здійснення ОСОБА_3 ремонту автомобіля «Деу». Проте, наступного дня водій ОСОБА_3 категорично відмовився від виконання угоди і ремонту його автомобіля (а. с. 8).

Аналогічні за змістом пояснення надав ОСОБА_6 в судах першої та апеляційної інстанцій, та вони повністю узгоджуються з письмовими поясненнями свідка - очевидця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 від 14 вересня 2016 року.

Зокрема, свідок ОСОБА_7 пояснив, що 7 вересня 2016 року, приблизно о 13 годині, він бачив як автомобіль «Деу» рухався від Індустріального шляхопроводу в сторону вулиці Борщагівської в лівій смузі руху, а автомобіль «Ман», об'їжджаючи маршрутне таксі, не надав дорогу автомобілю «Деу» та пошкодив його. Далі, автомобіль «Ман» проїхав ще приблизно 50 метрів, зупинився з правої сторони, а його водій, вийшовши з автомобіля, підійшов до його задньої частини та поправив «задній габаритний ріг» (а. с. 9).

Саме про указаний ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 механізм дорожньо-транспортної пригоди свідчать дані уточненої схеми, якою зафіксовано, що автомобіль «Деу», враховуючи відстань від його правої частини до крайньої лівої частини дорожнього полотна (6, 05 метрів), знаходиться у другій смузі руху, а місце зіткнення автомобілів - ближче до крайнього правого положення смуги руху автомобіля «Деу» (а. с. 42).

Наведений ОСОБА_6 механізм дорожньо-транспортної пригоди підтверджується також пошкодженнями, отриманими автомобілем «Деу» повздовж усієї правої сторони кузова: відірване праве переднє крило, ЛФП та вм'ятина правих передніх дверей, ЛФП та вм'ятина правих задніх дверей, відірвана права передня фара.

До того ж, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 договір від 7 вересня 2016 року, як про це правильно вказав суд першої інстанції, фактично свідчить про визнання ОСОБА_3 своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді з огляду на викладене у договорі зобов'язання безоплатно у стислі строки допомогти у відновленні автомобіля «Деу», що належить ОСОБА_4, та який пошкоджено у дорожньо-транспортній пригоді 7 вересня 2016 року (а. с. 10).

Разом із цим, пояснення ОСОБА_3 з приводу дорожньо-транспортної пригоди є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами по справі.

А саме, за письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 13 вересня 2016 року, коли він 7 вересня 2017 року рухався на автомобілі «Ман» по проспекту Комарова в місті Києві, автомобіль «Деу», об'їжджаючи ремонті роботи, здійснив наїзд на його автомобіль.

При цьому ОСОБА_3 також пояснив, що оскільки крайня ліва смуга руху була зайнята внаслідок ремонтних робіт, а середня і крайня права смуги руху були зайняті автомобілями «Деу» та «Ман», то утворився затор і він, ОСОБА_3, був вимушений від'їхати на відстань 25 метрів від дорожньо-транспортної пригоди по крайній правій смузі руху (а. с. 7).

Однак, враховуючи, що, згідно з поясненнями ОСОБА_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди середня та крайня права смуги руху були зайняті автомобілями «Деу» і «Ман», його версія про те, що автомобіль «Деу», об'їжджаючи ремонтні роботи у крайній лівій смузі, здійснив наїзд на його автомобіль, який рухався у крайній правій смузі, є неспроможною, оскільки спростовується поясненнями свідка ОСОБА_7, який став випадковим свідком цієї пригоди та не є зацікавленим в результатах розгляду справи, а також механічними пошкодженнями, отриманими автомобілем «Деу»: вм'ятин задніх і передніх дверей та відірване праве переднє крило і фара, що може свідчити про зіткнення транспортних засобів саме при зміні напрямку руху автомобілем «Ман».

Щодо тверджень ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що схемою дорожньо-транспортної пригоди невірно зафіксовані пошкодження автомобіля «Деу», то вони є безпідставними, так як їх локалізація уточнена працівником поліції Бруєвим Д.А. у відповідному рапорті (а. с. 43) та безпосередньо в суді першої інстанції.

При цьому, суд першої інстанції, при оцінці обставин дорожньо-транспортної пригоди та прийнятті рішення, обґрунтовано виходив із відображених на схемі пригоди даних, зокрема місця зіткнення транспортних засобів, яка виготовлена на виконання постанови суду від 6 грудня 2016 року уповноваженою на те службовою особою та з дотриманням вимог закону (а. с. 42).

Не переконливими є доводи ОСОБА_3 і в тій частині, що не призначення судом повторної автотехнічної експертизи вплинуло на повноту з'ясування фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, така експертиза призначалась судом 4 серпня 2017 року (а. с. 78-80), однак, з огляду на відсутність ряду вихідних даних і внаслідок ненадання учасниками дорожньо-транспортної пригоди для огляду транспортних засобів, з яких автомобіль «Деу» вже був відновлений, постанова суду була повернута ДНДЕКЦ МВС України без виконання (а. с. 92-96).

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_3 на те, що його визнано винним у правопорушеннях, події стосовно яких відсутні, оскільки у протоколах про адміністративні правопорушення вказано невірну дату події - 9 вересня 2016 року, оскільки дане питання було предметом судового розгляду в суді першої інстанції, під час якого встановлено дійсну дату дорожньо-транспортної пригоди, а саме - 7 вересня 2016 року, про що зазначено в постанові.

З огляду на викладене та наявні у справі докази, які надають можливість з достатньою повнотою встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про порушення ОСОБА_3 вимог п. п. 2.3 «б», 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, а відтак і про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Додаткових обґрунтованих доводів, які б спростували такий висновок суду або свідчили про порушення вимог закону при прийнятті рішення, як і інших доказів, апеляційному суду не надано.

Щодо доведеності винності ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то апеляційна скарга не містить жодних доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в цій частині.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/437/2018 Постанова винесена суддею: Агафоновим С.А.

Категорія: ст. 124, ст. 122-4 КУпАП Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.