Справа № 591/56/18 Провадження № 3/591/135/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м.Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Шершак М.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Суми Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, прож.: вул.Садова б. 75, смт Нижня Сироватка, Сумська область, не працюючого ( зі слів),за ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В: Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 039057 від 27.12.2017 р. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 27.12.2017 р. о 01 год. 58 хв. в м. Суми по вул. Г.Крут керував транспортним засобом Geely, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, в присутності двох свідків, порушив вимоги п. 2.5Правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП. У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що він 27 грудня 2017 року рухався на автомобілі, та не перебував в стані наркотичного сп'яніння, його зупинили працівники УПП в м.Суми, працівники поліції не представилися, почали складати протокол про нібито перебування ним у стані наркотичного сп'яніння та відмову від проходження огляду у медичному закладі, але у присутності двох свідків не відмовлявся від проходження огляду в наркодиспансері, але працівник поліції вели себе не коректне, викликали дружин посеред ночі, яка вдома залишила малолітню дитину. Крім того вказав, що навпаки не заперечував проти проходженні огляду на місці зупинки його автомобіля з використанням спеціального технічного засобу, на що йому безпідставно було відмовлено. Також був допитаний поліцейський роти №3 батальйону УПП в м. Суми лейтенант поліції ОСОБА_2, який пояснив, що 27.12.2017 року під час патрулювання зупинили автомобіль НОМЕР_2 , який рухався по ул. Г.Крут.Водієм виявився ОСОБА_1, який мав ознаки наркотичного сп'яніння, тому було запропоновано проїхати до медичного закладу з метою виявлення наркотичного сп'яніння. Вказує, що ознаками наркотичного сп'яніння були вказані: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідала обстановці, порушення координації рухів. Були запрошені свідки, які засвідчили відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі відповідно до інструкції. Заслухавши ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши їх доводи суддя дійшов наступних висновків. Так, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень. Перевіривши протокол про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлено, що викладені факти - не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі. Зокрема, адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП настає, крім іншого, у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого спяніння. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України (в редакції постанови КМУ № 161 від 22.03.2017), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР України, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп'яніння і проведення такого огляду. Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків (ч.2 ст.266 КУпАП). Результати огляду зазначаються у відповідному в акті. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я (ч.3 ст.266 КУпАП). Огляд осіб на стан сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і проводиться в присутності поліцейського (ч.4 ст.266 КУпАП). Оглянувши у судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, з якого вбачається, що саме водій ОСОБА_1 не відмовляється від проходженні огляду на стан наркотичного сп'яніння і при свідках просив поліцейських його освідчити на місці зупинці, але поліцейські відмовляли і наполягали на проходженні огляду у медичному закладі. Крім того, відеозапис з нагрудної камери спростовує пояснення інспектора з приводу того, що ОСОБА_1 мав порушення координації рухів та поведінка не відповідала обстановці. Крім того, свідки, які були присутні при складенні протоколу запрошувалися до суду, але так і не з'явилися і надати особисто пояснення не побажали. Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», суд вважає, що безпосередні показання ОСОБА_1 та поліцейського ОСОБА_2, відеозапис із нагрудної камери мають більше значення для встановлення факту винуватості (чи невинуватості) особи у вчиненні правопорушення, ніж письмові пояснення цих же свідків, які були викладені власноруч службовою особою поліції на типових бланках (а.с.3-4) та беручи до уваги поясненні ОСОБА_2, який підтвердив ту обставину, що зупиняв автомобіль, огляд водія не проводив на місці зупинки транспортного засобу, а протокол про адміністративне правопорушення складав особисто він. У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушенн, я як доказ у справі необхідно вважати недостатнім доказом для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 через відсутність взаємозвязку цього процесуального документу з іншими доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні та які були наведені вище, у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан наркотичного чи іншого сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Таким чином, виходячи з аналізу норм вищевказаного законодавства України, відмову водія ОСОБА_1 від безальтернативної пропозиції (вимоги) поліцейських щодо його огляду на стан наркотичного сп'яніння виключно у закладі охорони здоров'я в даному конкретному випадку, на думку судді, не можна вважати відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, адміністративна відповідальність за яку передбачена диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП. Ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду адміністративної справи усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. Керуючись ст.ст. 283-285, 247 ч.1 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ: Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з дня її оголошення через Зарічний районний суд м. Суми. Суддя М.І.Шершак