АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/354/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Федосєєв С.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., в дохід держави.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 09.08.2017 року о 13 год. 40 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві, по вул. Гната Хоткевича, під час перестроювання, не дав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів та завдало матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п. 10.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водія вантажного автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_5.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що справа відносно нього розглянута без його участі, що істотно вплинуло на повноту і всебічність дослідження обставин вчиненого правопорушення та на обґрунтованість прийнятого рішення та позбавило його права на захист законних прав та на надання пояснень щодо фактичних обставин ДТП, що вплинуло на прийняття суддею необґрунтованої та незаконної постанови.

ОСОБА_4 вказує, що 09 серпня 2017 року о 13 год. 40 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3, він виїхав на вул. Г.Хоткевича, і перестроювався з крайньої правої смуги в ліву. Подивився в ліве дзеркало для перестроювання в наступну смугу, побачив вантажівку орієнтовно близько 15 метрів позаду в смузі, в яку намагався перестроїтись. Увімкнув лівий ліхтар повороту, він почав перестроюватись. До перехрестя зі світлофором зібралось багато машин, чекаючи зеленого кольору світлофора. Перестроївшись у третю смугу на 80% він зупинився, так як не міг рухатись далі та закінчити маневр, у зв'язку з тим, що попереду стояв легковий автомобіль Toyota синього кольору, який чекав зелений колір світлофору. Тому, він вимушений теж стати та чекати відновлення руху, для закінчення маневру. Раптом відчув удар в свій автомобіль і побачив з лівої сторони вантажівку, котра після зіткнення продовжувала деякий час рухатись прямо, не зважаючи на зіткнення з його автомобілем. В цей час, автомобілі, котрі стояли в смузі, в яку він перестроївся почали рухатись вперед на зелений колір світлофора. Легковий автомобіль Toyota синього кольору, який стояв попереду (та заважав йому довести маневр до кіпця) також поїхав. Він не змозі був вийти з свого автомобіля, так як вантажівка з номерним знаком НОМЕР_4 заблокувала двері водія, він вийшов з автомобіля через передні двері пасажира. Підійшов до водія вантажівки, щоб розібратися з фактом зіткнення. В той час він звернув увагу на те, що водій вантажівки тримав у руці мобільний телефон. Тому для себе він зробив висновок, що водій вантажівки під час руху автомобіля відволікся на розмови по телефону та не звернув уваги на його зупинений автомобіль. Водій вантажівки вибачився за скоєне, пояснив, що не побачив його автомобіль. Тобто, в той час водій вантажівки «DAF LF45-180», державний номер НОМЕР_4 ОСОБА_5 визнавав себе винним в скоєнні ДТП. Однак, свідчення щодо подій по ДТП водієм вантажівки змінились після приїзду на місце ДТП власника цього вантажного автомобіля, який по приїзду поліції на місце ДТП став стверджувати, що його вини в скоєнні ДТП не має і він не порушував Правила дорожнього руху.

ОСОБА_4 зазначає, що належний йому автомобіль зазнав значних пошкоджень, за шістнадцятирічний стаж керування транспортними засобами він жодного разу не скоював ДТП.

З урахуванням вищенаведеного, винним в скоєнні ДТП 9 серпня 2017 р. являється водій вантажного автомобіля «DAF LF45-180», державний номер НОМЕР_4, який і повинен понести адміністративну відповідальність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, розташуванням транспортних засобів на місці ДТП, характером механічних пошкоджень та поясненнями учасників ДТП.

Вказаними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ДТП сталась з вини ОСОБА_5, протокол про адміністративне правопорушення відносно якого не складався, які є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має перестроюватись.

Згідно зібраних у справі доказів автомобіль «DAF LF45-180» під керуванням ОСОБА_7 рухався в своїй смузі і не мав наміру перестроюватись, ДТП сталась в смузі руху вказаного автомобіля, в яку перестроювався ОСОБА_4 і саме порушення ним п. 10.3 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв'язку з наступившими внаслідок ДТП наслідками - пошкодженням транспортних засобів.

Призначене ОСОБА_4 стягнення є мінімальним стягненням, передбаченим ст. 124 КУпАП, та відповідає вимогам закону, тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський