П О С Т А Н О В А

іменем України

05 лютого 2018 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., за участю прокурора Юр'єва І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зміїв матеріали які надійшли від управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, судді у відставці апеляційного суду Харківської області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №305 від 13.11.2017 року (арк. 6) вбачається, що ОСОБА_1, будучи відповідно до ст. 1, ст. 45 та ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом декларування, примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушення, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», після отримання 27.12.2016 року доходу в сумі 85462,13 грн., що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2016 року, письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за наступних обставин.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене : собою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підпунктами 6, 7 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя зобов'язаний виконувати вимоги та : стримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Субєкт декларування відповідно до статті 1 Закону - це особи, зазначені пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

До осіб, які зобов'язані подавати декларації відповідно до цього Закону, відповідно до частини 2 статті 45 Закону зокрема належать особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи, що ОСОБА_1, будучи особою, яка припинила діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язана наступного року після припинення діяльності подати установлену статтею 45 Закону декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, то остання до її подання є суб'єктом декларування.

Пунктом 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через електронну мережу інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Встановлено, що Рішенням вищої ради юстиції № 3297/0/15-16 від 19.12.2016 було прийнято рішення «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Харківської області у відставку».

Відповідно до листа Апеляційного суду Харківської області № 03-54/47779 від 17.08.2017 та довідки № 03-54/210 від 05.10.2017 судді Черкасову Володимиру Володимировичу і відповідно до ст.143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» була нарахована та виплачена вихідна допомога у зв'язку з відставкою на картковий рахунок в розмірі -85462,13 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-УІІІ, установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, тобто 50 мінімальних заробітних плат складає- 68900 грн.

За таких умов, у суб'єкта декларування ОСОБА_1 виник обов'язок відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, у десятиденний строк після отримання доходу, а саме упродовж періоду часу з 27.12.2016 по 23:59 год. 05.01.2017 письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування та не заходив до особистого кабінету користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» у вищевказаний період.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1, 23.12.2016 надав декларацію після звільнення за 2016 рік, також останній надавав декларації 28.10.2016, 28.02.2017, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з вимогами Закону в частині фінансового контролю, але після отримання 27.12.2016 року ОСОБА_1 доходу в сумі 85462,13 грн., розмір якого перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року відповідного року, що є суттєвою зміною у майновому стані, у десятиденний строк з моменту отримання, він письмово не повідомив про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Листом НАЗК від 23.05.2017 № 93-05/16382/17 встановлено некоректну роботу програмного забезпечення системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» лише в період з 01.01.2017 по 04.01.2017 та з 24.03.2017 по 28.03.2017. Вжиття невідкладних заходів дозволило забезпечити функціонування Реєстру та реалізувати суб'єктами декларування обов'язок щодо подання електронних декларацій відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи відповідно ст. 1, ст. 45 та ч. 2 ст. 52 Закону, суб'єктом декларування, примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону, після отримання 27.12.2016 доходу в сумі - 85462,13 грн., що перевищує 50 мінімальних зарплат встановлених на 1 січня 2016 року, письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 06.01.2017, тобто наступний день після 10 денного терміну зазначеного Законом, неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 13.11.2017, тобто день складання адміністративного протоколу.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП слід вважати місце реєстрації ОСОБА_1, а саме: Харківська область, Змїївський район, с. Соколово, вул. Робоча 16.

Прокурор Юр'єв І.Д. вказав на достатність підстав та доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, надав письмові заперечення, де зазначив, 22.12.2016 року його було відраховано зі штату Апеляційного суду Харківської області у зв'язку з відставкою на підставі наказу № 04-03/126-ос від 22.12.2016.

На день звільнення мені відповідно до ст. 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року, була нарахована вихідна допомога, що була виплачена 28.12.2016 після надходження фінансування на ці цілі.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Тобто, обов'язок повідомити про отримання доходу, придбання майна виникає за наступних умов:

1. Суттєві зміни майнового стану відбуваються саме у суб'єкта декларування.

2. Ці зміни за своїм розміром мають перевищувати 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

3. Повідомлення стосується нового доходу чи майна, які не зазначені в останній декларації такого суб'єкта та є невідомими для Національного агентства з питань запобігання корупції.

Що стосується першого пункту ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Вичерпний перелік суб'єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зазначений у ст. З цього Закону, серед яких зазначені судді.

Як підтверджено відповідними довідками, я перебував на посаді судді Апеляційного суду Харківської області лише до 22.12.2016.

Після цієї дати він не є суб'єктом, на який розповсюджується Закон України «Про запобігання корупції», за виключенням норми ч. 2 ст. 45 цього ж Закону, за якою він зобов'язаний наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 ст. 45 порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Тобто, в період з 01.01.2017 до 01.04.2017 він зобов'язаний подати до НАЗК декларацію за весь 2016 рік.

Що ж стосується повідомлення про зміни мого майнового стану, передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», то такого обов'язку після звільнення з посади судді у нього немає. Адже, починаючи з 22.12.2016 він не є суб'єктом, на якого розповсюджуються вищезазначені вимоги антикорупційного законодавства.

Статус судді у відставці не змінює такий порядок застосування ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки законодавець розповсюджує дію цієї норми закону лише на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а не раніше уповноважених.

Що стосується другого та третього пункту ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Дійсно, 28.12.2016 він отримав дохід, пов'язаний зі звільненням з посади судді, розмір якого був зазначений у виданій апеляційним судом Харківської області довідці цього ж дня. Зокрема, в ній зазначалося, що йому нараховано до виплати сукупний дохід за період з січня 2016 року по грудень 2016 року за повних 12 місяців в сумі 382 711,00 (триста вісімдесят дві тисячі сімсот одинадцять) грн, яка і була вказана у поданій до НАЗК, згідно вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», декларації в день звільнення.

При цьому, в довідці не було зазначено окремим рядком про суму нарахованої до виплати вихідної допомоги, її розмір був визначений окремо у сумі 84 480,00 (вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гри. лише у новій уточнюючій довідці, виданій 14.1 1.2017.

Обов'язок по декларуванню доходів, в тому числі суми вихідної допомоги, був виконаний належним чином шляхом подання до НАЗК декларації з зазначенням всієї нарахованої до виплати суми сукупного доходу 382 711,00 (триста вісімдесят дві тисячі сімсот одинадцять) грн. (в тому числі 84 480,00 (вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гри. вихідної допомоги.

Думка щодо декларування сум лише після фактичного отримання, а не нарахування, спростовується наступним. Дійсно, нарахування доходу відбулося 22.12.2016, проте виплата цих сум була здійснена з запізненням, 28.12.2016, що вбачається з уточнюючої довідки апеляційного суду Харківської області від 14.11.2017 №03-55/233.

Відповідно, враховуючи повідомлення 22.12.2016 НАЗК про сукупний грошовий дохід, в який була включена сума вихідної допомоги, то які зміни майнового стану відбулися 28.12.2016 при перерахуванні цих задекларованих коштів на рахунок в Ощадбанку. Відповідь очевидна - ніяких змін його майнового стану не відбулося, а тому не було потреби в повторному окремому декларуванні сум вихідної допомоги шляхом заповнення відповідного підрозділу декларації за 2016 рік, як це передбачено порядком інформування НАЗК, передбаченого ч. 3 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Щодо складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП

Відповідальність за цією нормою настає у разі вчинення порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим в примітці до цієї статті чітко зазначено, що суб'єктом таких правопорушень с особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому, зважаючи на вищевикладені обставини втрати мною 22.12.2016 статусу судді, як особи уповноваженої на виконання функцій держави, з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України (звільнення у відставку), на час перерахування 28.12.2016 на банківський рахунок сум вихідної допомоги я вже не міг бути суб'єктом Правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Саме про такий правозастосовчий механізм йдеться у листі Вищого спеціалізованого суду України і розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією»(далі Лист ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ). Зокрема, суд акцентував увагу на положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень.

Судом касаційної інстанції (абз. 8 п, 2 Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017) було чітко розяснено, що судді, які звільняються у відставку з підстав, визначених ст. 126 Конституції України, не можуть бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Наведене стосується й інших правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, у тому числі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (ч. 2 цієї статті), наприклад, внаслідок отримання суддею вихідної допомоги у зв'язку з відставкою до досягнення ним шістдесяти п'яти років, адже суб'єкт їх вчинення однаковий.

ОСОБА_1 вказав, що не порушував вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» при отриманні 28.12.2016 раніше задекларованої нарахованої вихідної допомоги та не може бути суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки був звільнений 22.12.2016 з посади судді у відставку, з підстав, встановлених ст. 126 Конституції України.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами справи та доданими документами, дійшов наступного:

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

За ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ч. 7 ст. 126 Конституції України повноваження судді припиняються у разі: досягнення суддею шістдесяти п'яти років; припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; смерті судді; набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину. Цей перелік є вичерпним.

Виключною підставою для припинення трудових відносин судді з відповідним судом згідно із ст. 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є припинення повноважень судді.

Звільнення судді з підстав, передбачених ч. 6 ст. 126 Конституції України, ст. 112 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не є підставою для припинення трудових відносин в аспекті вищезазначених норм Конституції та спеціального закону.

Аналогічна позиція висловлена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією.

Тому, до протоколу не надано достатніх даних того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є суб'єктом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, згідно ч. 2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

При цьому, при розгляді справ цієї категорії слід керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2017 року вбачається, що згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1, 23.12.2016 надав декларацію після звільнення за 2016 рік, також останній надавав декларації 28.10.2016, 28.02.2017, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з вимогами Закону в частині фінансового контролю.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме із копії декларації за звітний період 2016 року (після звільнення), яку ОСОБА_1 подав 23.12.2016, так як про інше доказів не надано, в розділі 11 задекларовано суму отриманого доходу у розмірі 382711 грн., що співпадає із інформацією яка міститься у довідках за підписом начальника фінансово-економічного відділу апеляційного суду Харківської області. (а.с.61-63, 77-78 )

До вказаної суми увійшла і сума вихідної допомоги у розмірі 84480 грн.

Таким чином, вказуючи у декларації після звільнення 23.12.2016 року загальну суму отриманого доходу, в тому числі і того, який перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2016 року, ОСОБА_1 повідомив НАЗК про сукупний грошовий дохід, в який була включена сума вихідної допомоги у визначений закон термін.

Тим самим, ОСОБА_1 виконав приписи частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Що стосується недотримання ОСОБА_1 способу повідомлення, визначеного 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), за яким, суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через електронну мережу інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

То це не є доказом існування умислу ОСОБА_1 на скоєння інкримінованого йому правопорушення, а є лише поняттям ієрархії закону та підзаконного акту, за яким закон має вищу юридичну силу.

Матеріалами справи на обґрунтування протоколу не містять доказів, про не направлення ОСОБА_1 на електронну адресу НАЗК декларації від 23.12.2016 та відомостей про те, що сума доходу не включає вихідну допомогу у розмірі 84480 грн.

Отже, не доведено умислу ОСОБА_1 та об'єктивної сторони на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Заслуговує на увагу застосування ч. 3 ст. 38 КУпАП при розгляді даної справи, за якою адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення. але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 305 від 13.11.2017 року, складеного оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 13.11.2017, тобто день складання адміністративного протоколу (а.с.7).

Однак, матеріали справи містять копію листа в.о голови апеляційного суду Харківської області від 17.08.2017, в якому є посилання про надання інформації щодо нарахованої заробітної плати суддям. розмір якої за період з 01.09.2016 по 31.12.2016 складав понад 68900 грн. на ім"я заступника начальника департаменту захисту економіки Національної поліції України, який отримано адресатом 28.08.2017 та в резолюції від 31.08.2017 зазначено "Скиба" (а.с.13)

Таблиця, яка містить п.6 ОСОБА_1 із відповідними змістовними графами не зазначена як додаток до вищевказаного листа та не містить дати її складання (а.с.14-15)

Серед іншого, матеріали справи містять відповідь керівника апарату НЗК від 23.05.2017, адресоване Департаменту захисту економіки Національної поліції України про розгляд звернення Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 18.05.2017 № 6018/39/04-2017 (а.с.24)

За наведеного, та відсутності доказів іншого, вказане адміністративне порушення оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було виявлено з 29.05.2017 по 31.08.2017, протокол складено 13.11.2017, та до суду направлено 15.12.2017 (а.с.65)

Протокол про адміністративне правопорушення вказує на додатки від п.1 до п.11, однак серед їх немає посилання на довідку № 03-54/210 від 05.10.2017 року апеляційного суду Харківської області, на яку є посилання у розділі "факт правопорушення підтверджується" вказаного протоколу.

Докази, на яких можна дійти висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надані.

Також, не враховано при складенні протоколу, висловлених ОСОБА_1 доводів, що підтверджується відеозаписом (а. с. 64)

Вказане є порушенням вимог КУпАП, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, не відповідає практиці Європейського Суду з прав людини Рішення у справах «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» Гуренко проти України», в яких суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в судовому засіданні не було доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адміністративне провадження відносно нього підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: