АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2. 03 вересня 2017 року о 04 год. 13 хв., в м. Києві по вул. Борщагівська, буд. 9-А, керував автомобілем «Мазда»державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат алкотестеру «Драгер» - 1,14 % проміле, чим ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Щодо строків апеляційного оскарження ОСОБА_2 зазначає, що про існування оскаржуваної постанови від 10 листопада 2017 року не знав, так як не був присутній під час судового засідання, ознайомився із вказаною постановою лише 06 грудня 2017 року, тому просить поновити 10-дений строк на оскарження постанови, з дня отримання її копії.

ОСОБА_2 вважає, що постанова судді є незаконною і тому підлягає скасуванню.

Як зазначає апелянт, обставини на які посилається суддя в своїй постанові про те, що ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не відповідають дійсності та є безпідставними. Так як в судове засідання призначене на 10 листопада 2017 року ОСОБА_2 не з'явився, оскільки перебував на лікуванні, про що було подано відповідне клопотання та на підтвердження додано медичну довідку.

ОСОБА_2 вважає, що суддя в порушення вимог ст. 268 КУпАПрозглянув вказану справу у його відсутність.

Як зазначає ОСОБА_2 поліцейський складаючи протокол про адміністративне правопорушення у порушення вимог ст.256 КУпАП не вказав ознак алкогольного сп'яніння.

Крім того ОСОБА_2 стверджує, що за результатами проведеного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки поліцейським було допущено ряд порушень, зокрема, в протоколі не вказано результатів огляду, йому не надано копії акту огляду, не поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 який підтримав подану апеляційну скаргу і просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову скасувати, а провадження у справі закрити,перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки ОСОБА_2 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в судді першої інстанції присутній не був, отримав копію судового рішення 06 грудня 2017 року, то строк на апеляційне оскарження постанови судді слід поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_2. 03 вересня 2017 року о 04 год. 13 хв., в м. Києві по вул. Борщагівська, буд. 9-А, керував автомобілем «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат алкотестеру «Драгер» - 1,14 % проміле, чим ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя в цілому обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 а) ПДР України, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, як на докази винуватості ОСОБА_2 у порушення правил дорожнього руху - керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, суддя послався на наявні у справі докази, а саме: дані протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, акта огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів - приладу "Драгер", яким встановлено перевищення допустимих меж алкоголю в організмі ОСОБА_2 (1,14%), пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4) розписку ОСОБА_5 про факт залишення на зберігання транспортного засобу «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 (а.с.6)

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що за результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів - приладу "Драгер", було встановлено наявність алкоголю в його організмі 1,14% проміле.

Будь-яких зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_2 не було, про що свідчить його підпис в протоколі, роздруківці з принтеру приладу"Драгер" та акті огляду.

Доводи ОСОБА_2 про те, що поліцейський, складаючи протокол про адміністративне правопорушення не вказав ознак алкогольного сп'яніння, не можуть бути підставою для скасування постанови судді, оскільки огляд водія проводився з використанням спеціального технічного засобу- приладу "Драгер"в присутності двох свідків, про що і зазначено в протоколі.

Розгляд справи у суді першої інстанції за відсутності ОСОБА_2 само по собі не є підставою для скасування постанови судді, який виходив з даних, які були наявні під час судового розгляду у суді першої інстанції, і згідно яких ОСОБА_2 отримав судовий виклик до суду на 10.11.2017 року (а.с.16).

З огляду на викладене, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк1(один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/648/2018

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Притула Н.Г.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.