АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/95/18 Справа № 203/4325/17 Головуючий у 1 й інстанції - Смольняков О.О. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 11 листопада 2017 року о 17 годині 35 хвилин по пр. Богдана Хмельницького,2 в м. Дніпрі, ОСОБА_2, керував автомобілем «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, огляд зі згоди водія, у встановленому законом порядку в присутності свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 2,26 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та закрити провадження по адміністративній справі відносно нього.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддя порушив норми процесуального права, не вірно застосував норми матеріального права, оскільки не врахував те, що він в стані сп'яніння автомобілем не керував та автомобіль не рухався, а також не було допитано свідків в судовому засіданні, а тому жодного доказу керування ним автомобілем у стані алкогольного сп'яніння не було надано.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення в частині номерного знаку, що не допускається відповідно до п. 2.4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, а тестування на алкоголь щодо нього здійснювалось за допомогою приладу «Alcotest 6820», який не міститься в переліку дозволених засобів.

Вважає, що суд має можливість застосувати щодо нього положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, оскільки він протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинене ним адміністративне правопорушення не є суспільно небезпечним та не спричинило тяжких наслідків.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №233265 від 11.11.2017 року, акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, роздруківки тесту, письмових пояснень двох свідків, відеозапису події правильно встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та обґрунтовано призначено стягнення за допущене порушення.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення будь-яких зауважень, пояснень від нього не надходило, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься лише відмітка про те, що він відмовився від надання пояснень, хоча протокол підписав в присутності двох свідків, також з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем та його було зупинено працівниками поліції.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення номерний знак автомобіля, яким керував ОСОБА_2 - НОМЕР_1, відповідає іншим матеріалам провадження, зокрема, розписці ОСОБА_3, доказів того, що до протоколу вносились виправлення в частині зазначення номерного знаку суду не надано, заперечення ОСОБА_2 про те, що на момент підписання ним протоколу зазначено не правильний номерний знак автомобіля, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, тому посилання апеляційної скарги щодо суперечностей в частині зазначення номерного знаку не заслуговують на увагу.

Твердження ОСОБА_2 про те, що Алкотестер 6820 не передбачений законодавством, оскільки не входить до відповідного переліку, також не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, що прийнята відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме пунктами 1, 3 та 5 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються лише на вимогу особи.

Отже, оскільки в наданих матеріалах відсутні дані про вимогу особи пред'явити відповідні документи на технічний засіб, то доводи апеляційної скарги щодо відсутності документів для застосування технічного засобу в матеріалах провадження, є необґрунтованими.

Посилання на Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 №33, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за №262/17557, до якого не входить запропонований технічний засіб працівниками поліції для проходження огляду на стан сп'яніння, є недоречним, оскільки порядок проходження огляду врегульовано вищезазначеною Інструкцією, яка містить вимоги до технічних засобів, що можуть застосовуватись працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності пояснень свідків в суді першої інстанції не є слушними, оскільки клопотання щодо їх виклику відсутні, не заявлялись такі і в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, підстав для його зміни немає.

Підстави вважати зазначене правопорушення малозначним відсутні, оскільки є грубим порушенням Правил дорожнього руху.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко