Справа № 465/4988/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 33/783/1319/17 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та його захисника Матяшука В.К., прокурора Бурди П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 25 вересня 2017 року,

встановив:

цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого старшим науковим співробітником науково-дослідного відділу Національної академії сухопутних військ ім.Гетьмана П.Сагайдачного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_2, будучи підполковником та старшим науковим співробітником науково-дослідного відділу (інженерних військ) Наукового центру Сухопутних військ Національної академії сухопутних військ ім.Гетьмана П.Сагайдачного, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за порушення, пов'язане з корупцією, всупереч вимогам ст.ст.45,46 Закону України «Про запобігання корупції», 03.03.2017 року подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, а саме не вказав наявність у нього на праві власності ? квартири (разом з батьком, матір'ю та братом), загальною площею 48,9 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

На дану постанову захисник Матяшук В.К. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

Вважає, що дана постанова винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При розгляді справи Франківський суд м.Львова не з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не вжив заходів і не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що потягло за собою необґрунтоване застосування адміністративного стягнення, тому постанова суду, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Вважає, що розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Тому справа повинна бути закрита у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, умислу на вчинення правопорушення під час складання та подання декларації про доходи за 2016 рік не мав, при цьому вжив усіх можливих заходів, спрямованих на подання ним декларації про доходи із повними відомостями щодо себе та членів сім'ї. З цією метою отримав витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність такого та отриману інформацію використав під час складення декларації, тобто не вказав про наявність у його власності квартири по АДРЕСА_1

Про те, що у його власності є ? квартири у АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не знав, і в 2016 та 2017 роках отримував відповіді з БТІ та витяги з державних реєстрів, які вказували про відсутність зареєстрованої на нього у власності цієї квартири.

Тому ОСОБА_2 ніякого умислу на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави не мав.

Проте, дані пояснення ОСОБА_2 безпідставно залишені поза увагою як під час складення протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції.

Також вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував та не надав оцінки тому, що правопорушення визначено ч.4 ст.172-6 КУпАП повинно бути умисним, тобто подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне стягнення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, як вбачається із пояснення ОСОБА_2 він якраз усвідомлював ймовірні негативні наслідки, та діяв саме з метою недопущення вчинення порушення, об'єктивно виконав усі засоби для недопущення цього, вживав заходи для ненастання шкідливих наслідків, не бажав їх настання, а факт надання недостовірних даних не залежав напряму від його волі, оскільки усі дії, спрямовані на недопущення можливості надання недостовірної інформації, він використав, та під час складання і подання декларації керувався документально підтвердженими відомостями.

Фактично ОСОБА_2 використав усі можливості для недопущення вчинення адміністративного правопорушення та своїми діями не вчиняв правопорушення.

Також у протоколі № 341 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного із корупцією, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, від 29.08.2017 року старший оперуповноважений УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України майор поліції Горбулько Ю.С. вказав, що датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, тобто 29.08.2017 року, що не відповідає дійсності, оскільки в справі містяться документи, відповідно до яких вбачається, що правоохоронні органи повинні та дізнались набагато раніше.

Так, декларацію за 2016 рік ОСОБА_2 склав і подав 3 березня 2017 року. Тому, якщо ОСОБА_2 і вчинив правопорушення, то саме 03 березня 2017 року.

Як вбачається з повідомлення 1 головного відділу 6 управління ГУ ВКР ДКР СБ України № 17/6/1/2-4422, складено таке було 27 липня 2017 року та тоді ж скеровано до військової прокуратури Львівського гарнізону. Тобто на той момент, вже правоохоронним органам стало відомо про нібито вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а направленню запиту це передувало ряд процесуальних дій, а саме витребування відомостей з обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», Національної академії сухопутних військ імені Г.П.Сагайдачного, проведення експертної оцінки квартири тощо, які були долучені до матеріалів справи.

Вказане свідчить про те, що виявлення правопорушення було явно не датою складення протоколу 29.08.2017 року, а набагато раніше, а загалом повинно було бути виявлено протягом 3 місяців з дня подання декларації.

Відтак, правоохоронним органам стало відомо про декларацію ОСОБА_2 у березні 2017 року, а тому підстави притягнення його до відповідальності спливли у липні 2017 року.

Окрім цього, виявлення, фіксація та складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП, не належить до компетенції органів Служби безпеки України, а відповідно до ст.255 КУпАП, виключно до повноважень органів внутрішніх справ.

Відтак, докази та інші документи, зібрані в даній справі підрозділом СБУ, який не уповноважений відповідно до вимог КУпАП складати протокол про вчинення правопорушення, та які долучені до протоколу, є неналежними та недопустимими.

Таким чином, постанова Франківського районного суду м.Львова у справі щодо притягнення громадянина ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень є незаконною і через грубе порушення вимог ст.ст.268, 247, 280, 283, 284 КУпАП підлягає скасуванню.

Водночас, з огляду на відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, провадження у справі відповідно до вимог ст.294 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В процесі розгляду апеляційної скарги, захисник Матяшук В.К. та правопорушник ОСОБА_2 уточнили вимоги та просять закрити провадження в справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, виступ захисника Матяшука В.К. на підтримання доводів апеляційної скарги в частині скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, виступ прокурора Бурди П.О., який заперечив апеляційну скаргу та просив залишити постанову суду першої інстанції без зміни, дослідивши матеріали справи №465/4988 щодо ОСОБА_2, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, та з врахуванням змін до апеляційної скарги, не оспорюється.

Судом було вірно встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за порушення, пов'язане з корупцією, всупереч вимогам ст.ст.45,46 Закону України «Про запобігання корупції», 03.03.2017 року подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, а саме не вказав наявність у нього на праві власності ? квартири загальною площею 48,9 м.кв. за адресою АДРЕСА_1.

Разом з тим, суд першої при розгляді справи, на думку апеляційного суду, не перевірив належним чином доводи ОСОБА_2 та захисника Матяшука В.К. про неможливість притягнення ОСОБА_2 до відповідальності у зв'язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складення протоколу про вчинення ОСОБА_2 корупційного правопорушення, було звернення заступника начальника 1 головного відділу Головного управління військової контррозвідки 6 управління Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 27.07.2017 року на адресу військового прокурора Львівського гарнізону Західного регіону України (а.с.10) про зазначення у декларації недостовірної інформації щодо наявності у власності ? квартири у м.Львові.

При цьому на запит адвоката Матяшука В.К., була надана відповідь начальником 6 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України з якої вбачається, що перевірка електронної декларації ОСОБА_2 здійснювалась у період з 13 по 27 березня 2017 року.

Тобто станом на 27 березня 2017 року правоохоронним органом було встановлено факт не відображення у електронній декларації ОСОБА_2 інформації щодо наявності у власності ? квартири АДРЕСА_1

Апеляційний суд вважає, що при таких обставинах днем виявлення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, вчиненого ОСОБА_2, є день закінчення перевірки декларації, а саме 27 березня 2017 року.

На момент розгляду справи судом першої інстанції, а саме 25 вересня 2017 року, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП на що не звернув увагу суд першої інстанції.

Відповідно ж до п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, задоволивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з врахуванням змін в таку, поданих в процесі судового розгляду в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задоволити.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер