33/775/86/2018(м)
266/4499/17

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Федотова В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякової А.А., при секретарі Сидельніковій А.В., за участі захисника Попова В.М., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з апеляційною скаргою на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.11.2017 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_1 12.11.2017 року о 05.15год. в Приморському районі м.Маріуполя, по проспекту Луніна 11 керував транспортним засобом BMW 320, державний номерний знак НОМЕР_1 , погодився на огляд стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest 6820 Drager» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, результат тесту 0,50%, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.11.2017 року ОСОБА_1 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження судового рішення, скасувати останнє та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, та зазначив у постанові, що він був присутній у судовому засіданні 28.11.2018 року, визнав свою вину і просив суворо не карати, але це не відповідає дійсності, він не був присутнім у цьому судовому засіданні і не міг визнавати свою провину, оскільки в цей день виконував бойове завдання.

Зазначає, що з 28.10.2017 року по 28.01.2018 року брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою № 226 військової частини № 3057 від 29.01.2018 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин і просить його поновити.

Звертає увагу суду, що в матеріалах провадження відсутній диск з аудіозаписом судового засідання, будь-які його письмові заяви або оригінальні підписи, що свідчить про те, що судове засідання відбулось без його участі або не відбувалось взагалі.

Копія оскаржуваного судового рішення йому взагалі не направлялась, а про те, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього розглянута, він дізнався від адвоката 21.02.2018 року в результаті пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 12.11.2017 року приблизно о 05.15год. він керував автомобілем і його дійсно зупинили працівники поліції у районі будинку № 11 по проспекту Луніна в м.Маріуполі та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що він і зробив у присутності двох свідків, після чого був складений акт огляду, в якому було зазначено, що кількісний показник приладу 0,05%, проти чого він не заперечував і розписався у акті. Після цього поліцейські склали протокол, який він також підписав, але не звернув уваги, що у протоколі показники приладу були вказані 0,5%, а не 0,05% як спочатку було вказано в акті огляду, а про керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння у протоколі не було зазначено взагалі.

Вважає, що суд першої інстанції розглянув справу щодо нього з порушенням вимог ст.280 КУпАП, оскільки не з`ясував всіх обставин справи, а протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений з порушенням ст. 256 КУпАП, а саме:

відповідно до п.9 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі» у протоколі повинно бути зазначено суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, але протокол щодо нього не відповідає точним ознакам складу вищевказаного правопорушення;

пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надруковані заздалегідь, ідентичні і не приймалися на місці зупинки автомобіля;

висновок акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній в матеріалах справи, а замість висновку акту є акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому немає жодного слова про висновок;

рапорти співробітників поліції не можуть бути доказами у справі, оскільки свідками не можуть бути залучені поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви;

огляд проведено з використанням приладу «Alkotest 6820», який не відповідає інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо цей засіб має такі функції, натомість цей прилад вимірює концентрацію парів етанолу у повітрі, яке видихається особою, а не у крові.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, було порушено його право на захист, він був позбавлений можливості надати пояснення особисто, надавати докази, характеризуючи матеріали, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, ознайомлюватися з матеріалами провадження, тощо.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Попова В.М., які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення постановлено 28.11.2017 року у присутності ОСОБА_1 (а/п 15), а апеляційна скарга від останнього надійшла до суду першої інстанції 23.02.2018 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки, на його думку, пропустив цей строк з поважних причин, та посилається на те, що суд справу розглянув у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, він не був присутнім у цьому судовому засіданні.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 073348 щодо ОСОБА_1 вбачається, що правопорушника було повідомлено належним чином про день, місце та час слухання адміністративної справи щодо нього, а саме 28.11.2018 року о 09.00год. у Приморському районному суді м.Маріуполя, про що у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» свідчить особистий підпис ОСОБА_1 (а/с 3), що останній не спростовував при апеляційному розгляді.

Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області 14.11.2017 року, тобто завчасно до дати розгляду справи (а/п 1, 12).

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 28.11.2017 року був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, вину визнав, просив суворо не карати, був обізнаний про постановлене судове рішення (а/п 15).

Що стосується відсутності в матеріалах провадження диску з аудіозаписом судового засідання, то при проведенні судового розгляду справ про адміністративні правопорушення застосування технічних засобів не є обов`язковим, і здійснюється на розсуд суду, а відсутність в матеріалах провадження будь-яких письмових заяв або оригінальних підписів, не є доказом того, що судове засідання проводилось без участі ОСОБА_1 або взагалі не проводилось.

При апеляційному розгляді на підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин за період з дати винесення постанови до дати подачі апеляційної скарги, ОСОБА_1 надав відповідь № С-20 від 20.03.2018 року на запит адвоката Попова В.М. т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , з якого вбачається, що солдат ОСОБА_1 станом на 28.11.2017 року перебував на військовій службі в розташуванні підрозділу з 08.30год. до 17.30год. з перервою на обід з 13.00год. до 14.00год., де виконував обов`язки, передбачені займаною посадою, у списках відсутнього особового складу не рахувався та місце несення служби не залишав, та міг бути присутнім 28.11.2017 року у Приморському районному суді м.Маріуполя Донецької області у разі своєчасного сповіщення про розгляд справи, але на адресу військової частини судові повістки на ім`я ОСОБА_1 не надходили.

Натомість, до апеляційної скарги ОСОБА_1 додав копію довідки № 226 від 29.01.2018 року командира військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , з якої вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 в період з 28.10.2017 року по 28.01.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції ОТУ «Донецьк» (а/п 28).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 073348 щодо ОСОБА_1 , зі слів останнього в ньому зазначена його адреса проживання (перебування), а саме АДРЕСА_1 (а/п 3), і саме на цю адресу останньому спрямовувалась кореспонденція як судом першої так і апеляційної інстанцій, цю адресу ОСОБА_1 зазначив і в апеляційній скарзі (а/п 20), тому судові повістки на ім`я останнього взагалі не могли спрямовуватись судами на адресу військової частини НОМЕР_2 .

На підставі ст. 289 КУпАП, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Враховуючи викладене, строк на апеляційне оскарження не може бути поновлений, оскільки ОСОБА_1 з 28.11.2017 року був обізнаний про прийняте судове рішення, тоді як апеляційну скаргу подав до суду першої інстанції 23.02.2018 року, тобто більш ніж через два місяця після того, як йому стало відомо про прийняте судом рішення, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не навів поважних причин пропуску цього строку, а також при апеляційному розгляді не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження за період з дати винесення постанови до дати подачі апеляційної скарги.

Таким чином, ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.11.2017 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 289, 293-294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Апеляційну скаргу на постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: