Номер провадження: 33/785/72/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Котелевського Р.І.

за участю:

секретарів: Стоянової Л.І., Тьосової Є.В.

прокурора - Острик О.В.,

захисника - адвоката ОСОБА_2

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2017 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, працюючий фахівцем факультету №1 Одеського університету внутрішніх справ, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/2, кв.37,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, а також стягнуто судовий збір у сумі 320 грн.

Відповідно до постанови судді районного суду, громадянин ОСОБА_3, перебуваючи на службі в Національній поліції України, на посаді фахівця факультету №1 ОДУВС, маючи спеціальне звання «лейтенант поліції», несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміні у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що на момент заповнення декларації ОСОБА_3 був працівником закладу освіти, прийняв присягу поліцейського, але не перебував на посаді в органах поліції та жетон поліцейського не отримував, а тому він не є субєктом правопорушення. Крім того, захисник посилається на те, що вказане правопорушення було виявлено 23.06.2017 року, а тому на час розгляду справи в Приморському районному суді м. Одеси, а саме 13.10.2017 року, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази, долучені до матеріалів справи; апеляційний суд приходить до висновків про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За результатами апеляційного розгляду, судом встановлено, що оскаржувана постанова в частині застосування виду адміністративного стягнення є незаконною, оскільки суддя першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП, передбачено накладення штрафу у розмірі від 100 (ста) до 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суддя районного суду, визначаючи розмір штрафу не врахував, що відповідно вимог ст. 27 КУпАП, покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 (сімнадцяти) гривень.

Таким чином, з урахуванням діючих вимог законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова судді першої інстанції в частині застосування виду адміністративного стягнення суперечить вимогам закону.

Вирішуючи питання щодо законності рішення судді районного суду про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є також незаконною, оскільки постановлена з недотриманням вимог діючого КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не є субєктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки останній у встановленому законом порядку 29.01.2016 року прийняв присягу поліцейського, а саме набув статусу поліцейського, був відряджений до ОДУВС із залишенням на службі в Національній поліції України, та проходив службу в Національній поліції України відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», отримавши при цьому спеціальне звання «лейтенант поліції».

Той факт, що ОСОБА_3 будучи відрядженим до закладу освіти, після прийняття присяги поліцейського не отримував службового посвідчення та спеціального жетону, не свідчить про те, що він не набув статусу поліцейського та на нього не розповсюджувалися вимоги Закону України «Про запобігання корупції», оскільки не зважаючи на те, що на день прийняття присяги - 29.01.2016 року, він не перебував на відповідній посаді в органах поліції, але з 26.02.2014 року як працівник міліції, а з 29.01.2016 року вже як працівник поліції, був відряджений з Національної поліції та проходив службу на посаді фахівця ОДУВС, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з цим, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема копії декларації, якою ОСОБА_3 повідомив про суттєві зміни майнового стану, яка була отримана особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, з сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - фактичною датою виявлення адміністративного корупційного правопорушення є 05 липня 2017 року, про що свідчить зазначена роздруківка (а.с.19-31).

Згідно з приписами ч.ч. 2, 3 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст. 164-14, 212-15, 212-21 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що за своєю сутністю, адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за вчинення якого відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, не є триваючим.

Відповідно до матеріалів справи, працівниками УЗЕ ДЗЕ НП України та Одеського Управління ДВБ Національної поліції України, 05.07.2017 року було опрацьовано відомості з Єдиного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та за результатами огляду сайту НАЗК та роздруківки декларації ОСОБА_3, було встановлено, що інформація, яка 23.06.2017 року була опублікована на сайті інтернет видання «Слово и дело», встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_3 повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані набуття права власності на квартиру загальною площею 49,8 кв.м. вартістю 575960 грн. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-31).

Таким чином, зазначена дата отримання правоохоронним органом відомостей з офіційного сайту НАЗК щодо суттєвих змін майнового стану ОСОБА_3 05 липня 2017 року, - є фактичним днем виявлення правопорушення для органу поліції, з якого і починається відлік строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З урахуванням положень ст. 38 КУпАП, притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, могло відбутись не пізніше 05 жовтня 2017 року.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 надійшли до Приморського районного суду м. Одеси 08.09.2017 року, а оскаржувана постанова судді районного суду винесена 13.10.2017 року, що свідчить про те, що на час ухвалення оскаржуваного рішення, тримісячний строк, протягом якого було можливе накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, - закінчився (а.с.60-79).

За таких умов, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника про те, що на момент притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зокрема на день винесення оскаржуваної постанови, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, а тому оскаржувана постанова в цій частині також є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5