Єдиний унікальний номер 219/7962/18 Номер провадження 33/804/114/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, за участю прокурора, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого державним інспектором Відділу митного оформлення № 2 митного посту «Бахмут», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та піддано стягненню у розмірі 1700 грн. Також стягнуто з нього 352,40 грн. судового збору.

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, ОСОБА_4, займаючи посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Бахмут» Донецької митниці ДФС, 15 грудня 2017 року продав автомобіль марки «ВАЗ 210994» 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, за договором купівлі-продажу 1442/2017/751082, вартістю 107490,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року та не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є 00:00 26.12.2017, коли ОСОБА_4 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані у 10 денний строк, а саме про відчуження рухомого майна та отримання доходу..

Крім того, ОСОБА_4, займаючи посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Бахмут» Донецької митниці ДФС, 16 листопада 2017 року придбав автомобіль марки «NISSAN MAXIMA» 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, за договором купівлі-продажу № 1443/2017/10854, вартістю 110430,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року та не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є 00:00 27.11.2017, коли ОСОБА_4 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані у 10 денний строк, а саме про отримання у власність вищезазначеного автомобіля.

На вказане рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує, що не мав наміру приховати зміну матеріального становища, про що свідчить факт відображення у щорічній декларації за 2017 рік відповідних відомостей, а тому в його в діях відсутня субєктивна сторона правопорушення. Дата виявлення правопорушення не відповідає дійсності. 08 червня 2018 року його було опитано та встановлено, що він не повідомив про суттєві зміни майнового стану. Також не встановлено коли саме було виявлено відсутність такого повідомлення. Тільки НАЗК має повноваження щодо здійснення перевірок та контролю за своєчасним поданням декларацій.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, приходжу до наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, перевірка відносно ОСОБА_4 проводилась виключно працівником Управління захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України, який відбирав пояснення, робив запити, збирав докази, складав протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки відносно ОСОБА_4, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

Слід зазначити, що згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 № 81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 розділу 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон). Контроль здійснюється на засадах верховенства права, через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Реєстру.

Згідно п.1 розділу II Порядку «Відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю:

1)щодо своєчасності подання;

2)щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент УЗЕ Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці УЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Без сумніву, статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 172-9. Статтею 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

Тобто, всі обов'язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. А органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 року за касаційною скаргою на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 року у справі за позовом громадянина до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити дії (справа № 814/886/17), де Суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-У11. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Тобто, одним із завдань Вищої ради правосуддя є забезпечення додержання в діяльності суддів норм Конституції і законів України. Досліджуючи питання забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя ВРП в своєму рішенні від 17 липня 2018 року (справа № 2297/0/15-18) зауважила, що «…за змістом функціональних обовязків поліція належить до правоохоронних, а не контролюючих органів, її працівники здійснюють виключно оперативно-розшукові заходи. Вжиття превентивних поліцейських заходів урегульовано статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому проведення перевірок дотримання вимог антикорупційного законодавства цим Законом до таких заходів не віднесено.

Натомість в Україні діє ціла низка нормативно-правових актів у сфері запобігання та протидії корупції, а також контролю за надходженням коштів до державного бюджету та їх використання, які визначають як перелік субєктів контролю, так і їх повноваження щодо здійснення відповідних функцій. Зокрема, вжиття заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, контроль і перевірка декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно зі статтею 11 Закону України «Про запобігання корупції» покладено на Національне агентство з питань запобігання корупції».

З огляду на викладене, на підставі аналізу вище зазначених нормативних актів, приходжу до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги стосовно того, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню з закриттям провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4 скасувати та закрити провадження у справі, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя