АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/131/18 Головуючий у 1 інстанції - Воробйов В.Л.
Справа № 199/8047/17 Доповідач - Іванова А.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2017 року, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпро, не працюючого, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 листопада 2017 року близько 00-45 години ОСОБА_1 в районі будинку АДРЕСА_2 керував автомобілем «ЗАЗ» №НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

ОСОБА_1, не погодившись з вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду першої інстанції була винесена судом з порушенням норм процесуального права, в результаті чого судом не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання. ОСОБА_1 вказує, що судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута за його відсутності, у зв'язку з чим останній був позбавлений права надавати у судовому засіданні пояснення з приводу складеного протоколу, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись правовою допомогою. Крім того, суд не переконався у тому, що ОСОБА_1 був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Також ОСОБА_1 зазначив, що всупереч вимог ст. 285 КУпАП не отримав копії постанови суду першої інстанції, оскільки остання не була направлена на його адресу.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 не з'явились, про слухання справи належним чином повідомлені. Заяв від ОСОБА_1 або його захисника ОСОБА_2 про бажання приймати участь у судовому засіданні не надійшло, належних доказів поважності причини неявки до суду не надано.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що суд розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист, є необґрунтованим, оскільки за ч. 2 ст. 268 КУпАП дана категорія справ до вичерпного переліку, за якими обов'язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься.

В матеріалах справи містяться судові повістки, які були направлені на адресу ОСОБА_1, а також довідки про направлення та доставку смс-повідомлень на мобільний номер останнього (а.с.10,12,13,18-21).

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №105284 від 06 листопада 2017 року; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків огляду ОСОБА_3, ОСОБА_4, даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь для виявлення стану сп'яніння в законному порядку; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків пройшов медичний огляд; письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1, наданих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких свою провину визнав.

Огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків по справі не вбачається.

Суд першої інстанції вмотивовано і обґрунтовано дав оцінку даним обставинам вказавши на те, що процес лабораторного дослідження є цілком автоматизованим, що виключає людський фактор та упередженість, його результати є об'єктивною підставою для встановлення стану алкогольного сп'яніння особи.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.П. Іванова