АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст.. 124 КУпАП до штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 36 КУпАП при вчиненні кількох правопорушень накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2. визнаний винуватим в тому, що 12 липня 2017 року о 04.59 год. на площі Голосіївська в м. Києві, керуючи автомобілем «VolkswagenGolf», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з бордюрним каменем, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.п. 12.1, 13.1, 2.36 ПДР України, тобто здійснив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2. керував автомобілем «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат 2,08%. У діях ОСОБА_2 вбачається порушення п. 2.9а ПДР України, тобто здійснив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду в частині визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки доказам, наявним у справі, не допитано самого ОСОБА_2., внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що огляд проводився за допомогою приладу «Драгер АRСD 0474», однак ні в протоколі, ні в акті не вказано, чи є у вказаного приладу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. На вимогу ОСОБА_2. зазначені документи поліцейським не надавались.

Більш того, захисник наголошує, що згідно відповіді Мінекономрозвитку України на адвокатський запит прилад «Drager» мав сертифікат відповідності лише до 27 березня 2017 року, що свідчить про те, що на момент проведення огляду зазначений прилад вже був не сертифікований, що унеможливлювало його використання поліцейським.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, доведена сукупністю доказів, наявних у справі, та в апеляційній скарзі не оскаржується, як і не оскаржується під час апеляційного розгляду, а тому в цій частині, виходячи з положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, якою передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, постанова суду не переглядається.

В частині визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід вказати наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону не дотримані.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 168696, який складений 12 липня 2017 року о 04 год. 59 хв. в Києві пл. Голосіївська (перехрестя пр. Голосіївського та вул. Голосіївської) про те, що 12 липня 2017 року о 04.59 год. водій керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, незрозуміла мова. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager», результат 2,08 проміле. У діях ОСОБА_2 вбачається порушення п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Опитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_2. пояснив, що 12 липня 2017 року керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1, пробив колесо, був зупинений працівниками поліції, а останні повідомили, що він п'яний та повідомили, що потрібно складати протокол. Спершу складали протокол за ст. 124 КУпАП. Згодом працівники поліції запропонували задути «Драгер», він (ОСОБА_2.) погодився, але просив документи стосовно приладу, який використовували поліціянти. З результатами приладу «Драгер» він не погодився, та просив працівників поліції відвезти його до медичного закладу, але працівники поліції відмовили, та зазначили, що автомобіль підлягає евакуації.

Крім того, відповідно до складеного протоколу, в графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», ОСОБА_2. зазначив, що не погоджується (ас. 1).

З пояснень свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції вбачається, що 12 липня 2017 року їхав в авто разом зі своїм товаришем в м. Ірпінь на рибалку, було темно. Автомобіль був зупинений працівниками поліції, та їх з товаришем було запрошено для засвідчення проведення огляду водія на стан сп'яніння. Він погодився, так як тільки у нього при собі були документи, що посвідчують особу. Детальних обставин не пам'ятає, оскільки пройшло пів року, більш того було темно. Жінка-поліцейська складала якісь документи, які він підписав. З документами не ознайомлювався, бо був без окулярів, погано бачив. Поліцейські давали водію задувати «Драгер» близько трьох разів, але «Драгер» нічого не показував, а далі він не пам'ятає, скільки показав прилад, але водій з результатами «Драгеру» не погоджувався. Щодо лікаря-нарколога працівники поліції нічого не говорили. У водія була нормальна мова, запаху алкоголю з порожнини рота водія він (ОСОБА_4) не відчував.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що 12 липня 2017 року бачив ДТП, а саме, як автомобіль врізався в бордюр, внаслідок чого автомобіль викинуло на перехрестя. Приїхала патрульна поліція. Певний час чекали «Драгер», так як не всі патрульна екіпажі мають його. Ознаки сп'яніння у водія цього автомобіля були присутні, а саме поведінка, мова, особа ледь стояла на ногах. Видимих травм на ньому не було. Згодом інший екіпаж патрульної поліції привіз «Драгер», який по зовнішньому вигляду був в чорній коробці. Працівники поліції пояснили водію, як дути в пристрій, та на третій раз, коли він дув, показало більше двох проміле. Він (ОСОБА_5) з водієм не спілкувався, а бачив його на відстані. Запаху алкоголю з порожнини рота не чув. Чи погоджувався водій з результатами тесту, він не пам'ятає.

Відповідно до пояснень в суді апеляційної інстанції інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, 12 липня 2017 року в складі екіпажу разом з ОСОБА_7 виїхали на ДТП, яка сталась на перетині вул.. Васильківської та пл. Голосіївської. Було встановлю, що автомобіль «Volkswagen Golf» на великій швидкості здійснив наїзд на бордюр. Під'їхали на місце, виявили, що водій перебував в стані сп'яніння. Склали протокол за ст. 124 КУпАП та схему місця ДТП, а також відповідно до наказу МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог Закону, ОСОБА_2 в присутності двох свідків запропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер». ОСОБА_2 з результатами «Драгеру» не погодився. В акті огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 підпис свій поставив. До медичного закладу ОСОБА_2 не повезли, оскільки він пройшов тест за допомогою приладу «Драгер». Потім викликали евакуатор зі страхової, який і евакуював транспортний засіб. Все знімалось на боді-камеру, та на відео все чітко видно.

Допитаний під час апеляційного розгляду інспектор поліції ОСОБА_8 пояснив, що з 11 на 12 липня 2017 року здійснювали охорону громадського порядку по пр. Голосіївському в м. Києві. Близько 4 год. разом з напарником почули свист резини, удар. Поїхали до місця пригоди, побачили транспортний засіб, який здійснив наїзд на бордюр. ОСОБА_2 вийшов з авто самостійно, руки йому ніхто не заламував, а тільки його тримали, щоб він не впав. В ході спілкування щодо обставин ДТП було виявлено, що у ОСОБА_2 присутні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Він (ОСОБА_8) оформляв матеріали по ст. 124 КУпАП, а інший патрульний оформляв по ч. 1 ст. 130 КУпАП та відбирав пояснення. Чи пропонували ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі, повідомити не може, оскільки він не займався матеріалами за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції Тищенко А.О. пояснив, що 12 липня 2017 року разом з ОСОБА_8 несли службу, здійснювали охорону громадського порядку по вул. Голосіївській. Почули звуки гальмування автомобіля та під'їхали до місця пригоди. Було виявлено, що транспортний засіб «Volkswagen Golf» здійснив наїзд на бордюр. Також було встановлено, що водій вказаного транспортного перебував з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, незрозуміла мова. Водій вказав, що їхав у напрямку свого місця проживання. Водію було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Він погодився. Пройшов огляд в присутності двох свідків, за результатами огляду проба була позитивною. Ознайомили водія з протоколом. Викликали евакуатор зі страхової, оскільки у ОСОБА_2 повна «КАСКО». Медичний заклад не пропонували, оскільки, ОСОБА_2 продув «Драгер», результат якого був позитивний.

Управлінням патрульної поліції міста Києва на запит Апеляційного суду міста Києва надано диск з відеозаписами з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, на якому розміщена папка під назвою «0237», в якому розташовано два відео-файли (ас. 52).

На першому відео-файлі, який розпочинається о 03:54:12 та закінчується о 04:04:01, зафіксовано, що працівник поліції запитує у ОСОБА_2 наявність документів, а також запитує, чи вживав ОСОБА_2 алкогольні напої, та одразу зазначає, що потрібно двоє свідків. ОСОБА_2 вказує про те, що він нічого не порушував. Один з працівників поліції повідомляє, що ОСОБА_7 (інший патрульний) оформляє матеріали за ст. 124 КУпАП, викликають «Драгер». Працівник поліції запитує ОСОБА_2, коли він вживав алкоголь. ОСОБА_2 повідомив, що дві години назад випив два бокали по 0,3, але «Драгер» задути може. Поліцейський вказує, що необхідно евакуатор.

Другий відео-файл розпочинається о 04:04:02, з якого вбачається, що за інформацією патрульних на місце їде «Драгер», потрібно зупинити свідків, але вказане відео, надане апеляційному суду, є записаним не у повному обсязі.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить такого висновку.

Так, статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, передбачені порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп'яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду.

При цьому згідно до положень ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 1 вищевказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги поліцейськими не дотримані, оскільки при незгоді ОСОБА_2 з результатами огляду, проведеного поліцейським за допомогою приладу «Драгер»,ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, у зв'язку з недотриманням працівниками поліції вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, огляд, проведений поліцейськими, вважається недійсним.

Будь-яких інших об'єктивних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння матеріали справи не містять, як і не встановлені під час апеляційного розгляду.

Доводи захисника ОСОБА_1, що на вимогу ОСОБА_10 працівниками поліції не надався сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Драгер АRСD 0474, не підтверджуються наявними у справі доказами.

Апеляційний суд вважає необхідним додатково звернути увагу на те, що відповідно до ст. 265-2 КУпАП, в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, працівник поліції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про евакуацію автомобіля відсутній, як і відсутні в матеріалах справи будь-які інші докази на підтвердження вказаних обставин.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 168696 та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду в частині притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2017 року в частині визнання ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, та в частині накладення адмінстягнення на підставі ст.. 36 КУпАП, - скасувати із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі серії БР № 168696 від 12 липня 2017 року.

Вважати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.; та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва