БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1569/18
Провадження № 3/497/870/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року, суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої ФОП, одруженої, не є інвалідом, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: м. Одеса, ж/м Радужний, паспорт серії КМ № 791551 виданий 02.10.2012 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018 року о 16:05 годині за адресою: вул. Затокська, 1872 (ділянка), смт. Затока, Білгород-Дністровський район, Одеська область, старшим о/у ВП НОПТ ОУ ГУДФС в Одеській області підполковником податкової поліції ОСОБА_3 при перевірці ФОП ОСОБА_2 було встановлено, що в магазині "Продукти" громадянка ОСОБА_2 здійснювала реалізацію алкогольної та табачної продукції без будь-яких дозвільних документів на підприємницьку діяльність, відсутні ліцензія на реалізацію алкогольної та табачної продукції, касовий апарат, торговий патент, дозвільні документи на розміщення торгового об'єкту, а відтак вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КУпАП - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

ОСОБА_2 в суді свою провину в вчиненні вказаного правопорушення визнала повністю, розкаялася, просила суд строго її не карати. Пояснила, що отримала ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольних напоїв та тютюновими виробами, набагато пізніше. Втім, просила врахувати її важке матеріальне становище, перебування на її утриманні двох малолітніх дітей, в звязку з чим вона змушена була розпочати вказану діяльність без відповідних на то документів.

Суд, враховуючи позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1 ст.164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме передбачено такі альтернативні діяння: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

За ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення трьох і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу ч.1 ст.164 КУпАП.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємницькою може вважатись лише діяльність з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг і зайняття торгівлею з метою одержання прибутку. У разі відсутності такої мети правові підстави вважати діяльність господарюючого суб'єкта підприємницькою відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 04.07.2016 року, запис про реєстрацію №2 532 000 0000 007297, перебуває на обліку в Ізмаїльській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області як платник єдиного внеску, та здійснює підприємницьку діяльність як вид господарської діяльності згідно КВЕД 47.11. Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнала той факт, що підприємницьку діяльність вона здійснювала, з метою одержання прибутку нею було взято для реалізації тютюнові вироби та алкогольні напої.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими КМУ органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання. Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

Згідно наданих ОСОБА_2 копій ліцензій вбачається, що Ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та Ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі Сидром та Перрі (без додання спирту) видані 15.10.2018 року, тобто значно пізніше виявленого факту порушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії КР №230515 від 20.08.2018 року на час перевірки магазину «Продукти», що розташований за адресою: вул. Затокська, 1872 (ділянка), с.Затока, Білгород-Дністровський район, Одеська область, субєкт господарювання ФОП ОСОБА_2 не мала ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Предметом вчення адміністративного правопорушення визначено майно, що зазначено в Описі вилученого майна у кількості 69 найменувань: горілка, коньяк, вино, шампанське, пиво, цигарки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про дійсність допущення ОСОБА_2 порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п.7 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за ознаками провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Як слідує з аналізу положень ст.ст.24, 29 КУпАП та санкції ст.164 КУпАП конфіскація алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів, які стали знаряддям вчинення правопорушення, є додатковим адміністративним стягненням, яке полягає у примусовій безоплатній їх передачі у власність держави за рішенням суду.

Так, в ході проведення перевірки старшим о/у ВП НОПТ ОУ ГУДФС в Одеській області підполковником податкової поліції ОСОБА_3 в магазині «Продукти» за адресою: вул.Затокська, 1872 (ділянка), с.Затока, Білгород-Дністровський район, Одеська область було виявлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії за проведеним описом у кількості 69 найменувань, без визначення загальної суми вартості цього майна, та згідно Акту приймання-передачі речей вилучених у кримінальному провадженні передано на відповідальне зберігання завідуючому складом ТОВ «Агат 2016» ОСОБА_4 згідно додатку до протоколу №230515 від 20.08.2018 року опису майна.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_5, яка від явок до суду не ухилялася, вину визнала цілком і беззаперечно, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, наявність на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, відсутність іншої постійної роботи та будь-яких видів доходів, тому вважає за необхідне піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу без конфіскації в дохід держави предметів вчинення правопорушення зазначеного в Описі вилученого майна у кількості 69 найменувань.

Положеннями ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352.40 гривен.

Керуючись ст.ст.9-11, 23, 24, 27, 29, 33-35, 40-1, 164, 221, 245, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на підставі санкції цієї статті призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 (сімнадцять тисяч) гривен без конфіскації в дохід держави знарядь виробництва: предметів вчинення правопорушення зазначеного в Описі вилученого майна у кількості 69 найменувань.

Вилучене майно згідно Опису вилученого майна у кількості 69 найменувань підлягає поверненню ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352.40 гривен (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.В.Кодінцева