АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин вчиненого правопорушення, не вірно оцінив докази, які містяться в матеріалах справи, та необґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях порушення п.16.2 Правил дорожнього руху.

З позиції апелянта, він мав право першочергового проїзду перехрестя, оскільки в напрямку його руху встановлено дорожній знак 2.3 «Головна дорога», який не відобразили на схемі місця ДТП працівники поліції та який на той час був повернутий в інший бік. З огляду на те, що на перехресті були встановлені знаки пріоритету, він не є перехрестям рівнозначних доріг.

Водночас, в напрямку руху водія ОСОБА_2 встановлено знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», проте вона не виконала вимоги цього знаку, та не пропустила його автомобіль, який рухався по головній дорозі.

На підтвердження своїх доводів посилається на фотографії з місця ДТП та відповідь КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва, з яких вбачається наявність вказаних ним знаків на місці ДТП.

У зв'язку з цим вважає, що винуватцем зіткнення транспортних засобів є саме ОСОБА_2, яка не виконала вимоги знаку 2.2 ПДР, та не надала дорогу водію ОСОБА_1, який мав пріоритет відповідно до встановлених на місця події знаків.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника потерпілої ОСОБА_3, який заперечував проти доводів апелянта та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом даного судового розгляду, 18 вересня 2017 р. о 12 год. на перехресті Повітрофлотського проспекту та вулиці Медової в місті Києві ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1, порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі на нерегульованому перехресті автомобілю марки «Hyundai Elantra», д.н.з.НОМЕР_2, який наближався праворуч, внаслідок чого відбулось їх зіткнення, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів.

Постановляючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, що містяться в матеріалах справи, а саме дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди, інспекторів патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В оскаржуваній постанові суддя прийшла до висновку, що наявні у справі докази свідчать про винуватість обох водіїв у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки перед водієм автомобіля «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_1, який наближався до нерегульованого перехрестя, дорожній знак 2.3 «Головна дорога» був розвернутий в інше сторону з невідомих причин, а тому він мав виконати вимоги п.16.12 ПДР, надавши дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Водночас водій автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_2, виконавши вимогу знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», розпочала рух, не переконавшись у відсутності перешкод для цього, чим порушила п.10.1 ПДР та здійснила зіткнення з авто «Chevrolet Lacetti», який вже був на середині перехрестя.

Суд апеляційної інстанції вважає, що таке рішення є незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

З наданих пояснень водія автомобіля «Chevrolet» ОСОБА_1 вбачається, що він рухався через перехрестя зі сторони Повітрофлотського проспекту в напрямку вулиці Медова без зупинки, оскільки в його напрямку наявний на перехресті світлофор не працював, тому він керувався знаком 2.3«головна дорога». Під час проїзду перехрестя з правої сторони з ним здійснив зіткнення автомобіль «Hyundai Elantra» під керуванням водія ОСОБА_2 Також ОСОБА_1 вказав, що цей маршрут йому добре відомий, оскільки він їздить ним постійно на роботу, однак в той день знак 2.3 «головна дорога», який знаходився в його напрямку, був розвернутий в інший бік. Водночас, в напрямку руху ОСОБА_2 знаходився знак 2.2 «проїзд без зупинки заборонено».

Водій автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказала, що вона рухалася через перехрестя зі сторони вулиці Медової в напрямку Повітрофлотського проспекту, попередньо зупинившись перед знаком 2.2 ПДР. Побачила ліворуч знак 2.3 «головна дорога», який був розвернутий до неї, а тому вважаючи, що вона перебуває на головній дорозі, продовжила рух через перехрестя, де зіткнулася з автомобілем «Chevrolet».

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність в його діях порушення Правил дорожнього руху.

Як обґрунтовано зазначає ОСОБА_1, в напрямку його руху встановлений знак 2.3 «головна дорога», про що свідчать наявні в матеріалах справи фотографії з місця ДТП та додана ним копія проекту організації дорожнього руху на ділянці, де сталася аварія. Однак у складеній схемі місця ДТП інспектором патрульної поліції не вказано про наявність цього знаку.

В напрямку руху водія ОСОБА_2 встановлено знак 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» та наявна розмітка 1.12 (стоп-лінія).

Відповідно до п.2.2 розділу 33 ПДР України знак «проїзд без зупинки заборонено» означає, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно з вимогами п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вказане свідчить, що ОСОБА_2, незалежно від виконання нею обов'язку зупинитися перед стоп-лінією, зобов'язана була перед початком руху дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, тобто, в даному випадку, водію ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі з лівого боку через перехрестя та на момент зіткнення вже завершував його перетин.

При цьому, ОСОБА_2 не мала керуватися знаком 2.3 «головна дорога», який хоча і був частково розвернутий в її бік з невстановлених причин, проте знаходився ліворуч по напрямку її руху, стосувався напрямку руху, по якій рухався ОСОБА_1 та суперечив іншим знакам, які регулювали напрямок її руху.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами спростовуються спростовується висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.16.12 Правил дорожнього руху України, а саме в тому, що він 18 вересня 2017 року о 12 год. на перехресті Повітрофлотського проспекту та вулиці Медової в місті Києві, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1, порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України, а саме - не надав перевагу в русі на нерегульованому перехресті автомобілю марки «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2, який наближався праворуч, внаслідок чого відбулось їх зіткнення, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів.

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а тому необґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за цією статтею. З цих підстав постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, оскільки предметом розгляду даної справи є лише протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1

З цих підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз