Справа №359/9756/17
Провадження №3/359/73/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2018 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О.

за участю представника особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

за участю представника органу доходів і зборів ОСОБА_2,

розглянувши справу про порушення митних правил відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікацій-ний номер НОМЕР_1, працюючого в ТОВ «Укрфрут-логістик» на посаді директора, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, в корп.3 в кв.12,

за ч.1 ст.483 МК України,

встановив:

29 лютого 2016 року ОСОБА_3 подав до ВМО №2 МП «Вишневе» Київської митниці ДФС електронну митну декларацію №125140002/2016/651114, в якій він повідо-мив про ввезення автомобілем з номерними знаками LBL17368/LBL33407 на митну територію України товару «свіжі овочі та фрукти» вартістю 20509 доларів США 20 центів, що були еквівалентні грошовим коштам в розмірі 558847 гривень 85 копійок. На під-твердження цієї обставини ОСОБА_3 приєднав до електронної митної декларації комерційний інвойс №VOR-16.01412 від 23 лютого 2016 року, з якого вбачалось, що вартість вказаного товару становила 20509 доларів США 20 центів. Натомість, з інвойсу №VF-16.01120 від 25 лютого 2016 року, надісланого митними органами Королівства Нідерландів, вбачається, що автомобілем з номерними знаками LBL17368/LBL33407 на митну територію України переміщувався товар «свіжі овочі та фрукти» вартістю 18642 євро, що були еквівалентні грошовим коштам в розмірі 560137 гривень 63 копійок. Ця об- ставина свідчить про те, що ОСОБА_3 приховав від органу доходів і зборів достовірну митну вартість товару «свіжі овочі та фрукти», переміщеного на митну територію України.

В суді представник ОСОБА_1 пояснив, що його довіритель не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що інвойс №VOR-16.01412 від 23 лютого 2016 року складений не ОСОБА_3, а відправником товару «Preston Corporation LP». Крім того, станом на час розгляду справи про порушення митних правил закінчився строк накладення адміністра-тивного стягнення. Тому представник ОСОБА_1 просить закрити провадження в справі про порушення митних правил.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 не визнає себе винним, його вина у вчиненні порушення митних правил підтверджується зібраними письмовими доказами:

- електронною митною декларацією №125140002/2016/651114 від 29 лютого 2016 року (а.с.30-32), в якій ОСОБА_3 повідомив про ввезення автомобілем з номерними знаками LBL17368/LBL33407 на митну територію України товару «свіжі овочі та фрукти» вартістю 20509 доларів США 20 центів;

- копією комерційного інвойсу №VOR-16.01412 від 23 лютого 2016 року (а.с.35), приєднаного ОСОБА_3 до вказаної електронної митної декларації. З цього письмового доказу також вбачається те, що вартість вказаних товарів ніби-то становила 20509 доларів США 20 центів;

- копією інвойсу №VF-16.01120 від 25 лютого 2016 року (а.с.25), надісланого митними органами Королівства Нідерландів. Цим доказом підтверджується те, що дійсна вартість товару, який ввезений на митну територію України автомобілем з номерними знаками LBL17368/LBL33407, становила 18642 євро, а не 20509 доларів США 20 центів.

Суддя дійшов до переконання, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані:

-за ч.1 ст.483 МК України, як дії, спрямовані на переміщення товарів через мит-ний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопору-шення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміні-стративного стягнення.

Встановлено, що порушення митних правил, вчинене ОСОБА_3, було закін-чено ще 29 лютого 2016 року, тобто в день, коли він подав електронну митну декларацію №125140002/2016/651114 та комерційний інвойс №VOR-16.01412 від 23 лютого 2016 року. Ця обставина свідчить про те, що воно не є триваючим. Станом на момент розгляду справи про порушення митних правил закінчився шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Навіть, якщо припустити, що порушення митних правил, вчинене ОСОБА_3, є триваючим, то днем його виявлення ДФС України є 21 березня 2017 року. Це підтверд-жується електронним листом (а.с.21-23). Строк накладення адміністративного стягнення закінчився ще 21 вересня 2017 року. Ця обставина свідчить про те, що станом на момент розгляду справи про порушення митних правил строк накладення адміністративного стяг-нення все одно закінчився.

З огляду на це суддя вважає, що провадження в справі про порушення митних нале-жить закрити.

Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Розглядаючи справи «Христов проти України», а також «Брумареску проти Руму-нії», Європейський суд з прав людини наголосив на необхідності підтримання «справед-ливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав кон-кретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

Так, накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 1120275 гривень 26 копійок через 2 роки після вчинення порушення митних правил призведе до того, що ОСОБА_3 буде нести «особистий і надмірний тягар». Це буде свідчити про грубе недотримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства, що полягає у забезпеченні законності, та захистом права ОСОБА_3 на мирне володіння його майном. У такий спосіб буде свавільно та невиправдано порушені вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суддя вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш важ-ливою підставою для закриття провадження в справі про порушення митних правил.

Керуючись ч.1 ст.483, ст.489, п.3 ч.1 ст.527, ч.1, ч.2 ст.528, ч.5 ст.529 МК України, суддя

постановив:

Провадження в справі про порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відносно ОСОБА_3 закрити у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді в справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4