Провадження № 3/161/3916/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 09 листопада 2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: бул. Дружби народів, 1-а/35, м. Луцьк, приватного підприємця, -

- за ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 22 жовтня 2018 року близько 19 год. 17 хв. в м. Луцьку по вул. Федорова, 2 керував автомобілем НОМЕР_1 та залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги пункту 2.10 «а, б, в» Правил дорожнього руху України (далі-ПДР України).

Згідно п. 2.10 а), б), в) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що був змушений залишити місце ДТП, до якого був причетний, оскільки винуватець ДТП, який здійснив зіткнення з його автомобілем втікав з місця події. Тому ОСОБА_2 був змушений його наздоганяти, в результаті чого водій іншого автомобіля марки Форд Транзит білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 зупинився на вул. Федорова, навпроти школи № 25. Після чого ОСОБА_2 викликав працівників поліції і повернувся на місце ДТП.

Дослідивши докази у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 069125, схему місця ДТП від 22.10.2018 року, письмові пояснення ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, виходячи з фактичних обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 діяв в межах крайньої необхідності, щоб не допустити уникнення винуватцем ДТП відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, якою визначається крайня необхідність, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення особою дії в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 діяв в межах крайньої необхідності, яка являється обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому провадження відносно нього слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк