Справа № 523/1898/18
Номер провадження 3/523/1347/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2018 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Шкорупеєв Д.А., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП м. Одеси про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно проколу серії БР № 430869 встановлено, 01.12.2017 року о 11 годині 50 хвилин ОСОБА_1 рухаючись на перехресті вул. ОСОБА_2 та пров. Солонцеватий керуючи автомобілем марки «Форд» реєстраційний номер НОМЕР_1 при виїзді на перехрестя пров. Солонцевий створив аварійну ситуацію автомобілю НОМЕР_2, змусивши останнього різко змінити швидкість та напрямок свого руху, що призвело до наїзду на перешкоду. В наслідок ДТП завдано матеріалі збитки.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення 01.12.2017 року ОСОБА_1 був ознайомлений з місцем та часом розгляду справи.

ОСОБА_1 до судового засідання 02.03.2018 року, не зявився, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. При вказаних обставинах, та відповідно до положень ст. 268 КУпАП, суддя вважає, що справа може бути розглянута під час його відсутності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співпідставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судове засідання ОСОБА_1, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Стаття 38 КУпАП передбачає, що, справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення. У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

З урахуванням того, що з дня виявлення правопорушення минуло більш трьох місяців, притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є не можливим у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, що відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою закриття провадження справи.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 38 ч. 2, 221, 247 п. 7, 268, 283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, звільнити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження справи закрити.

На постанову протягом десяти діб може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеси.

Суддя Д.А. Шкорупеєв