Справа № 606/1854/18
Провадження № 3/603/277/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2018 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №545813 від 05.08.2018 року, ОСОБА_1 05.08.2018 року на автомобільній дорозі Тернопіль-Івано-Франківськ, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, що виражалось у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінні шкіри обличчя, тремтінні пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі - відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до суду надійшло пояснення на протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №545813 від 05.08.2018 року не згідний, оскільки продути технічний засіб або пройти огляд для встановлення стану алкогольного спяніння у медичному закладі, працівник поліції ОСОБА_1 не пропонував. Крім того, жодного свідка при оформленні вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, не було.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до справи додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №545813 від 05.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 05.08.2018 року на автомобільній дорозі Тернопіль-Івано-Франківськ, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, що виражалось у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінні шкіри обличчя, тремтінні пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі - відмовився;

- письмове пояснення свідка ОСОБА_3 від 05.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 05.08.2018 року близько 03:00 год. керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, що виражалось у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, тремтінні пальців рук, нестійка хода. Продувати газоаналізатор ALCOTEST 6810 Драгер та проходити огляд для визначення стану алкогольного (наркотичного) спяніння в медичному закладі відмовився;

- письмове пояснення свідка ОСОБА_4 від 05.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 05.08.2018 року близько 03:00 год. керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, що виражалось у різкому запаху алкоголю з порожнини рота, тремтінні пальців рук, нестійка хода. Продувати газоаналізатор ALCOTEST 6810 Драгер та проходити огляд для визначення стану алкогольного (наркотичного) спяніння в медичному закладі відмовився.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, або в випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.5. (а) Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров'я України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

При цьому, суд критично оцінює наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 20.01.2016 року, оскільки пояснення вищезазначених свідків є ідентичними і не містять в собі належних відомостей щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Суд, з метою зясування достовірності пояснень вищевказаних свідків, здійснював їх виклик в судове засідання, однак свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились.

Також, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_5 від 02.11.2018 року, 05.08.2018 року вона була пасажиром автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» під керуванням ОСОБА_1, коли його зупинили працівники поліції на автомобільній дорозі Івано-Франківськ Тернопіль. При спілкуванні працівник поліції повідомив ОСОБА_1, що у нього посвідчення водія старого зразку, тому його буде вилучено до розгляду справи в суді. При цьому, працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції.

Зі змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено часу вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, зазначено лише дату 05.08.2018 року.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №545813 від 05.08.2018 року, не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, зазначено лише а/д Тернопіль-Івано-Франківськ, без зазначення певної ділянки зазначеної дороги.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №545813 від 05.08.2018 року не можу вважатись допустимим доказом, підтверджуючим наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних інших належних, допустимих та достатніх доказів з метою доказування за стандартом «поза розумним сумнівом» факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі працівниками поліції, суду не надано.

Враховуючи наведене, інкриміноване, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки з протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Згідно ст..62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.ст.7,254,279 КУпАПвизначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП слід закрити, у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_6