Справа № 346/5826/17
Провадження № 33/779/87/2018
Категорія ч. 1 ст. 139 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бирич Н. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 20 листопада 2017 року о 11 год. 35 хв. в м. Городенка Івано-Франківської області ОСОБА_2, керуючи автомобілем КАМАЗ 5511, номерний знак НОМЕР_1, перевозив в кузові автомобіля вантаж, який шляхом висипання, забруднював дорожнє покриття, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, оскільки про розгляд справи щодо нього та про прийняте рішення йому стало відомо, коли він отримав направлену поштою копію постанови, а саме 18 січня 2018 року.

В поданій апеляційній скарзі просить постанову судді місцевого суду скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі відносно нього закрити.

Мотивує свої вимоги тим, що з постановою судді не погоджується та вважає, що до нього можливе застосування ст. 22 КУпАП. Пояснює, що 20 листопада 2017 року, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5511, номерний знак НОМЕР_1, перевозив у дощову погоду намул після очистки водойми з території міського парку м. Городенки. Практично за межами міста на участку дороги з значними вибоїнами було здійснено коливання транспортного засобу, в зв'язку з чим з автомобіля висипалась незначна частина намулу, чим було частково забруднено дорожнє покриття. Посилається на зміст ст. ст. 23, 33, 22 КУпАП. Зазначає, що малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Вважає, що враховуючи обставини правопорушення, сімейний та матеріальний стан (невисока зарплата, перебування на утриманні неповнолітньої дитини) та те, що його діями не завдано збитків ні державним, ні суспільним інтересам, ні громадянам, є підстави для задоволення його апеляційних вимог.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Повідомив, що жодних заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав.

ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, вважає правопорушення малозначним. Пояснив, що дійсно незначна частина намулу зі ставу, який він перевозив у кузові транспортного засобу, забруднила дорожнє покриття, внаслідок коливання автомобіля на тому відрізку дороги через ями та вибоїни. Коли він це побачив, зупинився та почав лопатою збирати бруд назад в кузов. В цей час проїжджали працівники поліції, зупинилися та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому. Вказав, що має на утриманні неповнолітню дитину, отримує мінімальну заробітну плату та призначене покарання у виді штрафу суттєво погіршить його матеріальне становище.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки апелянт не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду, відповідно, не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, копію постанови отримано 18 січня 2018 року, відповідно, йому не було достовірно відомо як про результати розгляду справи, так і про порядок та строки оскарження рішення судді, тобто строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущено з поважних причин.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову.

Під час перегляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 09 січня 2018 року.

Так, за приписами ст. 286 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

В мотивувальній частині постанови зазначено наступне: «ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був належно повідомлений».

Проте, в матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи 09 січня 2018 року.

З розписки (а.с. 6), вбачається, що ОСОБА_2 було надіслано повістку про виклик до суду на 09 січня 2018 року.

В той час, з довідки на поштовому конверті, що містила повістку про виклик ОСОБА_2 до суду на 09 січня 2018 року, слідує, що її повернуто за терміном зберігання (а.с. 8).

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Проте, будь-які документи, які б містили дані про отримання ОСОБА_2, у відповідності до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, судової повістки про час та місце розгляду справи цього дня, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається місце роботи ОСОБА_2, однак даних про те, що вживалися заходи для здійснення його сповіщення про час і місце судового розгляду шляхом направлення повідомлень по місцю роботи, в матеріалах справи немає.

Відповідно, у судді не було підстав для розгляду справи у відсутність ОСОБА_2

Разом з тим, всупереч положенням ст. 286 КУпАП справа була розглянута без участі ОСОБА_2, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Таким чином ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Наведене свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема права на захист.

Крім того, із змісту постанови судді, винесеної за результатами розгляду справи, слідує, що суддею суду першої інстанції закону не з'ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема, щодо події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, та, відповідно, не відображено їх у постанові. Зокрема, у постанові судді не вказано, які пункти Правил дорожнього руху порушено ОСОБА_2

За наведених обставин, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 22.2. Правил дорожнього руху водій перед початком руху зобов'язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху

А згідно з п. 22.3. ґ) Правил дорожнього руху перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

Частиною 1 ст. 139 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, крім іншого, за створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі за забруднення дорожнього покриття.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2017 року серії 024446 (а.с. 1), 024446 ОСОБА_2 20 листопада 2017 року об 11 год. 35 хв. в м. Городенка, по вул. Винниченка, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5511, номерний знак НОМЕР_1, перевозив в кузові автомобіля вантаж, а саме намул зі ставу, який шляхом висипання, забруднював проїзну частину дороги, чим порушив п. п. 22.2. та 22.3. ґ) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП (а.с. 1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою - начальником СРПП Городенківського ВП старшим лейтенантом поліції Боднарчуком М.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 роз'яснювалися права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис у протоколі. В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноруч зазначив: «Перевозив намул зі ставу і забруднив проїжджу частину дороги. Вину визнаю».

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Крім того, ОСОБА_2 і в апеляційній скарзі не зазначає про те, щоб працівниками поліції було порушено відповідні нормативні акти чи викладені у них вимоги.

Також відсутні дані про те, що ОСОБА_2 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 на наводить жодних заперечень з приводу обставин, викладених у протоколі. Зміст його пояснень повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених у протоколі.

Доходжу висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт забруднення дорожнього покриття в результаті дій ОСОБА_2

Вважаю встановленим, що 20 листопада 2017 року об 11 год. 35 хв. в м. Городенка, по вул. Винниченка, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5511, номерний знак НОМЕР_1, перевозив в кузові автомобіля вантаж, а саме намул зі ставу, який шляхом висипання, забруднював проїзну частину дороги, чим порушив п. п. 22.2. та 22.3. ґ) Правил дорожнього руху.

В той час, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 139 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_2 хоча формально і містять ознаки саме такого правопорушення, однак через малозначність не становлять суспільної небезпеки.

Так, за приписами 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням.

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення за ч. 1 ст. 139 КУпАП, ступінь вини ОСОБА_2, зокрема те, що умислу на створення перешкод для дорожнього руху у нього не було, він вжив заходів для усунення допущеного забруднення дорожнього покриття, ставлення винного до скоєного правопорушення, відсутність відомостей про подальші шкідливі наслідки від правопорушення, особу порушника, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, майновий стан, зокрема розмір заробітної плати, на який вказує апелянт, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність обставин, що пом'якшують відповідальність, до якої відношу, - щире розкаяння винного, вважаю, що вчинене правопорушення є малозначним, а відтак ОСОБА_2 відповідно до ст. 22 КУпАП необхідно звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

За приписами ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 139 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 139 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 139 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло