Справа № 359/7636/18
Провадження № 3/359/2891/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, за участю прокурора Шмаля В.В., адміністративні матеріали, що надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого заступником начальника митного поста начальник відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний термінал» Київської митниці Державної фіскальної служби, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії КР №778947, виданий Броварським МВРУ МВС України в Київській області, 28.12.2002 року, -

в с т а н о в и в:

За протоколом про адміністративне правопорушення №44-03/178/18 від 19.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, працюючи заступником начальника митного поста начальник відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний термінал» Київської митниці Державної фіскальної служби, будучи субєктом на якого поширюється дія Закону відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону порушення вимог частини 1 статті 45 Закону, а також рішень Національного агентства від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №958/29088 (зі змінами), від 10.06.2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 959/29089 (зі змінами), несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначивши, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Пояснив, що протягом березня 2018 року він кожного дня відкривав інтернет сторінку НАЗК та намагався увійти до свого облікового запису для внесення необхідних даних до Єдиного державного реєстру з метою своєчасного подання декларації за 2017 рік. Неодноразово не міг зайти на сайт НАЗК, оскільки він майже постійно не впускав для заповнення декларації. Іноді йому вдавалось зареєструватися але після заповнення першої сторінки спроба збереження вже внесених ним даних, завжди виявлялася невдалою. Не зважаючи на вкрай незадовільну роботу інтернет-ресурсу він постійно вчиняв дії та годинами повторював вводячи адреси електронної сторінки відєднував файл з електронним цифровим підписом та все було марно. Після неодноразових спроб подати декларацію до серверу НАЗК, вирішив це зробити після завершення робочого тижня, після роботи, пізно ввечері, 30.03.2018 року, однак прибувши до дому він виявив, що компютер на жорсткому диску якого знаходився файл з електронним цифровим підписом, був поламаний його дітьми. Він був в розпачі і іншого виходу подати електрону декларацію, окрім як полагодити його компютер у нього не було. Після тривалого налагодження компютера пройшов значний проміжок часу, і його відновлення стало можливим лише в ніч з 31.03.2018 року на 01.04.2018 року. Усвідомлюючи всю ситуацію ним було подано електрону декларацію, одразу 01.04.2018 року, що свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого умислу та являється правовою підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Тому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, просив суд дану справу закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав повністю та вказав, що ОСОБА_1, будучи субєктом декларування відповідно до підпункту пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, безумовно порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, оскільки несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Просив визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції даної статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до наказу в.о. начальника Київської митниці ДФС від 15.12.2016 року №8711-о призначено з 23.12.2016 року на посаду начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний термінал» (а.с.18).

ОСОБА_1, згідно зі своїми посадовими обовязками, які викладені в посадовій інструкції начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний термінал», прийняв присягу державного службовця (а.с.20).

23.12.2016 року ОСОБА_1, письмово попередженно про відповідальність за вчинення корупційних або повязаних із корупцією правопорушень (а.с.23-24).

Тому згідно з підпунктом пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», частиною 1 статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1, є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом правопорушення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, ті містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 Форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто субєктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), шляхом заповнення електронної форми.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зобовязаний до 00 год 00 хв. 01.04.2018 року подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з відомостями з Реєстру, щорічну декларацію за 2017 рік ОСОБА_1 подав 01.04.2018 року о 16 год. 19 хв. (унікальний ідентифікатор декларації 3698f389-c3b3-4f50-986f-e8e0df99albd).

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався в Реєстрі 30.03.2017 року, 31.03.2017 року подав щорічну декларацію за 2016 рік.

Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 26.03.2018 року ним вчинено дії по створенню нової декларації на основі попередньої, заповненню/перегляду її, а також збереженню чернетки.

Підпунктом 9 пункту 2 Порядку визначено, що подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення субєкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету субєкта декларування.

Враховуючи вищевикладене, щорічна декларація за 2017 рік ОСОБА_1 подана до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 01.04.2018 року.

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 р., зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1, 01.04.2018 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (а.с.67-72).

В той же час, як пояснив ОСОБА_1, що після неодноразових спроб подати декларацію до серверу НАЗК, на передодні 30.03.2018 року йому не вдавалося, через постійні технічні не справності та технічні збої офіційного веб-сайту НАЗК. Вечором 30.03.2018 року прибувши з роботи ним було виявлено, що компютер на жорсткому диску якого знаходився файл з електронним цифровим підписом, був поламаний його дітьми, що він не міг навіть передбачити та виправити це в строки до 31.03.2018 року. Оскільки процес відновлення компютера зайняв значний проміжок часу. Одразу після полагодження компютера ним було подано декларацію.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязанні з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ст. 172-6 КУпАП виключається (під поважними причинами зокрема є і технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції), вбачається що ОСОБА_1 неодноразово намагався подати електрону декларацію, що ставало неможливо у звязку з технічним збоєм офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, що підтверджується Реєстром, дії які вчинив ОСОБА_1 26.03.2018 року по створенню нової декларації на основі попередньої, заповненню/перегляду її, а також збереженню чернетки.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин адміністративного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Доводи ОСОБА_1, надані ним в судовому засіданні, про відсутність в його діях прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне подання декларації, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи доказами.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1, умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і, відповідно, про відсутність в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому суд приймає до уваги, щодо того, що пропуск терміну на подання декларації ОСОБА_1, було допущено з необережності, оскільки він мав намір подати декларацію вчасно, але з підстав які не залежали від нього (технічна поломка його компютера) змусили його подати декларацию з порушенням одного дня, а тому свідчить про наявність вини особи у формі необережності, що у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 1 ст. 172-6 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 10, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя С.М. Вознюк