Справа 688/3880/18
№ 3/688/1130/18
Постанова

про повернення матеріалу для належного оформлення

05 листопада 2018 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, працюючої різноробочою в ТОВ «БОС «БЕРІАС»,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №411092 від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1, будучи матірю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не приділяла належної уваги у вихованні та навчанні сина, внаслідок чого він постійно порушує дисципліну на уроках, ображає вчителів та однокласників, заважає їм навчатися, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що строки накладення адміністративного стягнення не закінчилися, суд вважає, що адміністративний матеріал підлягає поверненню для належного оформлення, з наступних підстав.

Згідно зі ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

Відповідно до ч.2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності встановлюється на підставі доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв'язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності не достатньо лише протоколу про адміністративне правопорушення, а матеріали, які долучені до протоколу, а саме: звернення батьків учнів, з якими навчається неповнолітній син особи, що притягується до відповідальності, до сектору ювенальної превенції, доповідні записки вчителів, адресовані директору школи та голові ради профілактики не є доказами в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки не відповідають вимогам щодо їх відносності та допустимості. Пояснення вказаних осіб можуть стати доказами у разі відібрання пояснень у порядку визначеному законодавством.

Притягнення до адміністративної відповідальності має для особи негативні наслідки, впливаючи на її соціальний, майновий і моральний стан. А тому презумпції невинуватості поширюються на адміністративно-юрисдикційну сферу. Істотною ознакою презумпції невинуватості є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Це означає також неможливість перекладання ініціативи в дослідженні всіх обставин справи на суд, який здійснює функцію розгляду справи.

За таких обставин, відсутність інших, крім протоколу про адміністративне правопорушення, доказів, є перешкодою для своєчасного, всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи та постановлення законного і обґрунтованого рішення, тому справа має бути повернута для належного оформлення до органу, що направив його до суду.

Керуючись ст.ст. 256, 260-261, 263, 268, 277, 278, 283-285 КУпАП, суд,

постановив:

Матеріали адміністративної справи №688/3880/18, 3/688/1130/18 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: