Номер провадження: 33/785/163/18
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Стоянової Л.І.

особи, відносно якого складено протокол - ОСОБА_2

захисника - адвоката Чурсової В.О.

другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4, та його представника - адвоката Карпова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Карпова І.О. в інтересах другого учасника ДТП ОСОБА_4 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2017 року, -

встановив:

постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2017 року провадження по справі відносно, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ст.124 КпАП України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_2 вмінено порушення вимог п.3.1, п.12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме в тому, що він, о 18 годині 32 хвилини 31 серпня 2017 року, керуючи з увімкненою звуковою та світловою сигналізацією службовим автомобілем марки «Toyota Prius», н/з НОМЕР_1, по вул. Ак. Заболотного, 54-а в м. Одесі, при проїзді перехрестя, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 3», н/з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, чим завдав обом транспортним засобам механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Карпов І.О. в інтересах другого учасника ДТП ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді 1 (одного) року позбавлення права керування транспортними засобами.

В мотивах апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що водій ОСОБА_4 був позбавлений можливості запобігти ДТП, прийняв в якості свідків покази поліцейських, суд не розібрався у механізмі виявлення моменту небезпеки для водіїв в результаті чого дійшов до помилкового висновку.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_4 та його представника адвоката Карпова І.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Чурсову В.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необґрунтованість прийнятого суддею районного суду рішення, то вони є безпідставними.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії БР №000319 від 20 листопада 2017 року ОСОБА_2, о 18 годині 32 хвилини 31 серпня 2017 року, керуючи з увімкненою звуковою та світловою сигналізацією службовим автомобілем марки «Toyota Prius», н/з НОМЕР_1, по вул. Ак. Заболотного, 54-а в м. Одесі, при проїзді перехрестя, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 3», н/з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, чим завдав обом транспортним засобам механічні пошкодження та порушив вимоги п.3.1, п.12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. (а.с.1).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Матеріали справи містять відеозаписи з реєстраторів патрульних автомобілів, автомобіля очевидця та камер зовнішнього спостереження розташованих на перехресті доріг, які суддею районного суду досліджувалися в повному обсязі, в своїй сукупності та беззаперечно вказують на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався з увімкненими світовими та звуковими сигналами, які навіть після зіткнення автомобілів продовжували працювати, про що вірно зазначено в оскаржуваній постанові.

Учасники судового розгляду в апеляційній інстанції не заперечували відповідність даних зафіксованих на відеозаписах з реєстраторів патрульних автомобілів та камер зовнішнього спостереження об'єктивним обставинам події ДТП, та не заявляли клопотання про їх повторне дослідження, а також повторний допит свідків правопорушення.

Суддя районного суду дав вірну оцінку показанням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтверджують пояснення ОСОБА_2 та обставини зафіксовані в відеоматеріалах, долучених до справи, та в свою чергу спростовують пояснення ОСОБА_4 щодо обставин події, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, пославшись при цьому на положення п.3.2 ПДР України, відповідно до якого у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів), а також якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов'язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі), що свідчить про недоведеність факту порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 3.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Одночасно суддя районного суду обґрунтовано зробив висновок та мотивував своє рішення про неспроможність показань свідка ОСОБА_8 та недопустимість як доказу висновку авто-технічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів №10901170 від 11.09.2017 року, оскільки ці докази об'єктивно спростовуються показаннями ОСОБА_2, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та відеозаписами з реєстраторів патрульних автомобілів, автомобіля очевидця та камер зовнішнього спостереження розташованих на перехресті доріг.

Крім того, під час дослідження апеляційним судом розкадровки відеозаписів з камер зовнішнього спостереження розташованих на перехресті доріг, долучених до справи за клопотанням сторони захисту, ОСОБА_4 чітко та категорично підтвердив правильність зафіксованих на відеозаписах даних щодо розташування його автомобіля та його руху до моменту зіткнення, що в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, беззаперечно вказує на те, що ОСОБА_4, незважаючи на те, що інші автомобілі які рухалися з ним в попутному напрямку в трьох інших полосах руху, до початку проїзду та піч час проїзду патрульними автомобілями перехрестя з увімкненими світовими та звуковими сигналами, на відміну від ОСОБА_4, зупинилися та надавали дорогу спеціальним транспортним засобам, а останній рухаючись у вільній полосі, спостерігаючи та усвідомлюючи той факт, що всі інші транспортні засоби незважаючи на дозволений для їх руху сигнал світлофору, зупинилися на перехресті з метою усунення перешкоди для проїзду двох патрульних автомобілів, знехтував цими обставинами та не зупиняючись та не змінюючи швидкість руху, незважаючи на те, що дорожня обстановка з ліва від нього ним не контролювалася в зв'язку з тим, що в трьох полосах попутного з ним руху стояли інші автомобілі, які закривали йому обзір, не вжив будь-яких заходів щодо зниження скорості руху або зупинки, та намагався проїхати перехрестя, в результаті чого сталося зіткнення керованого ним автомобіля з патрульним автомобілем.

З урахуванням наведеного, доводи адвоката Карпова І.О. щодо невідповідності висновків судді районного суду в оскаржуваній постанові щодо невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення дослідженим під час судового розгляду доказам не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Карпова І.О. в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 11.12.2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КпАП України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, в зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський