Код суду 233 № 233/226/18
П О С Т А Н О В А

25 січня 2018 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Військової комендатури м. Костянтинівка, відносно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Владична Хотинського району Чернігівської області, громадянина України, проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , заступника командира Військової частини з озброєння начальника технічної частини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права, згідно зі ст. 63 КУ, ст.268 КУпАП, за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
Підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді заступника командира військової частини з озброєння начальника технічної частини, 17.01.2018 року близько 16.30 проявив недбале ставлення до військової служби, а саме: неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що виразилось у не забезпеченні правильної експлуатації техніки військової частини та технічної підготовки особового складу, чим неправомірно допустив експлуатацію військового автомобіля багатомісного спеціального колісного тягача «МАЗ-537», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_2 , який всупереч п.2.12 Положення по підготовці водіїв та інших фахівців автомобільної служби у Збройних Силах України від 10.01.1997 №5 у редакції наказу Міністра оборони України від 27 жовтня 2011 року №453, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.10.2011 № 1220/19958 (далі Положення по підготовці водіїв) та п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та посвідчення механіка-водія багатовісного спеціального колісного шасі (тягача) не мав.
Проведеною перевіркою з`ясовано, що вищевказаний військовий автомобіль, під керуванням солдата ОСОБА_3 , здійснював своє переміщення за усним розпорядженням заступника командира військової частини з озброєння начальника технічної частини підполковника ОСОБА_1 всупереч вимогам, визначених п. 2 Порядку організації супроводження колон військових транспортних засобів, затвердженого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача від 11.03.08 № 32 (далі - Порядку), відповідно до якого великогабаритні та великовагові транспортні засоби Збройних Сил України (далі ЗС України) та транспортні засоби, що перевозять небезпечні вантажі відповідно до вимог Правил дорожнього руху і умов, визначених у дозволі на їх дорожнє перевезення підлягають супроводженню спеціальними автомобілями ВІБДР.
Зазначені дії підполковника ОСОБА_1 стали передумовою настання суспільно-небезпечних наслідків, а саме скоєння 17.01.2018 дорожньо-транспортної пригоди за участю солдата ОСОБА_2 , який не має достатнього досвіду з практичного водіння відповідної марки автомобільної техніки та права керування транспортним засобом взагалі, внаслідок чого отримав травмування військовослужбовець цієї ж військової частини, а також були створені передумови для можливого настання інших суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження (знищення) військової та цивільної техніки чи об`єктів, майна або шкоду здоров`ю іншим військовослужбовцям чи цивільному населенню, а також були створені передумови для можливого настання інших суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження (знищення) військової та цивільної техніки чи об`єктів, майна або шкоду здоров`ю іншим військовослужбовцям чи цивільному населенню.
Загальні обов`язки заступника командира військової частини з озброєння - начальника технічної частини чітко визначені ст. 74, 75 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" (далі - Статут внутрішньої служби) від 24.03.1999 № 548-ХІV та п. 3.2.11 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України", затвердженого наказом Міністерства оборони України "Про затвердження від 16.07.1997 № 300 (далі Положення про військове господарство), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997 за №615/2419.
п. 3.2.11 Положення про військове господарство, визначено, що заступник командира частини з озброєння (начальник технічної частини) відповідає за технічне забезпечення частини та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби і п. 3.1.9 цього Положення у відповідності до якої усі посадові особи військової частини, які відають військовим господарством повинні знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, постанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності.
Так, ст. 74 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що заступник командира військової частини з озброєння - начальник технічної частини підпорядковується командирові і є прямим начальником усього особового складу військової частини, він відповідає за правильну експлуатацію техніки військової частини, який у мирний та воєнний час відповідає за технічне забезпечення військової частини, за технічний стан, правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки підпорядкованих служб; за технічну підготовку особового складу військової частини.
Відповідно до п. 2.12. Положення по підготовці водіїв, до керування важкими составами транспортних засобів (типу МАЗ-537) допускаються водії, які мають у посвідченні водія відкриту категорію СЕ і посвідчення механіка-водія багатовісного спеціального колісного шасі (тягача). Враховуючи, що водій солдат ОСОБА_2 мав відкриту категорію "С" посвідчення на право керування транспортним засобом, а п. 2.17. Положення зазначається, що право на керування транспортними засобами категорій СЕ надається особам, які мають посвідчення водія категорій С, пройшли перепідготовку за встановленими програмами та склали в реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Національної поліції України практичний іспит із керування составом транспортних засобів, підполковник ОСОБА_1 в порушення п. 4 ст. 75 Статуту внутрішньої служби не забезпечив відповідну технічну підготовку особового складу військової частини та не вжив заходів щодо підготовки класних технічних спеціалістів, що виразилось у відсутності у водія, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та посвідчення механіка-водія багатовісного спеціального колісного тягача.
Відповідно п. 2 Порядку, супроводженню спеціальними автомобілями ВІБДР підлягають великогабаритні та великовагові транспортні засоби Збройних Сил України та транспортні засоби, що перевозять небезпечні вантажі відповідно до вимог Правил дорожнього руху і умов, визначених у дозволі на їх дорожнє перевезення. Враховуючи, що підполковнику ОСОБА_1 достеменно було відомо про відсутність такого супроводу екіпажем ВІБДР, останній падав розпорядження продовжувати рух транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 5 ст. 75 Статуту внутрішньої служби відповідно до якої зобов`язаний організувати правильну експлуатацію бойової та іншої техніки та п. 13 ст. 75 Статуту внутрішньої служби відповідно до якої не здійснив заходи, спрямовані на запобігання катастрофам, аваріям і пошкодженням озброєння, бойової та іншої техніки.
Відповідно до п. 3.21 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Силах України» від 12.12.2016 № 678 заступник командира з озброєння військової частини напередодні дня виходу машини з парку здійснює контроль за своєчасною і якісною підготовкою водіїв і машин до виходу з парку. Враховуючи тс, що 10.01.2018 військовий автомобіль вийшов з парку військової частин (м. Яворів) та перед виїздом водій інструктувався підполковником ОСОБА_1 , про що мається відмітка у дорожньому листі № 298, останнім в порушення п. 11 ст. 75 Статуту внутрішньої служби не організовано та не здійснено належний контроль несення внутрішньої служби в парку військової частини, внаслідок чого було допущено виїзд з парку військового автомобіля, право на керування якого водій не мав.
Таким чином, своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив імперативні вимоги статті 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-ХІV у відповідності до якої кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями і інструкціями.
Підполковник ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки, але безпідставно не виконав зазначені дії, які відповідно до вищевказаних вимог входять до кола його службових обов`язків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт вчинення даного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали адміністративної справи (протокол про адміністративне правопорушення № ДНК 0069 від 23 січня 2018 року; пояснення; копії документів), вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер скоєного правопорушення, яке оцінюється як грубе, оскільки діяльність пов`язана з несенням військової служби, даних щодо особи ОСОБА_1 , вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде цілком відповідати обставинам справи, та, у свою чергу, сприятиме профілактиці даного виду правопорушень.
Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
З урахуванням викладеного з ОСОБА_1 судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Владична Хотинського району Чернігівської області, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок 0058 у банк ГУДКСУ у Донецької області, отримувач Костянтин. УК/м. Костянтинівка, 21081100, МФО 834016, .
Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя