Справа №150/54/18
Провадження по справі №3/150/17/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-16 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2018 року в с. Борівка по вул. Дружби Чернівецького району Вінницької області було встановлено, що ОСОБА_1 займається забороненим видом господарської діяльності, тобто, продає самогон.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 30.01.2018 року старшим ДОП Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.164-16 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.164-16 ч.1 КпАП України, не визнав та суду пояснив, що самогоноварінням займається не з метою продажу, а для власного споживання. Крім того, зазначив, що ОСОБА_3 дав пляшку самогону ємкістю 0,5 л в борг, не отримавши за це коштів в той день, коли останній прийшов до будинку ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 ДОП Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, пояснив, що 30.01.2018 року разом із колегою ОСОБА_2, будучи при виконанні службових обовязків, приїхали в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, де по вул. Дружби зупинили громадянина ОСОБА_5, у якого виявили та вилучили пляшку самогону ємкістю 0,5 л, який він придбав за 30 гривень у ОСОБА_1 З огляду за виявлене відносно ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.177 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Свідок ОСОБА_2 старший ДОП Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області пояснив, що 29.01.2018 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_1 самогон ємкістю 0,5 л, заплативши останньому 30 гривень, у звязку із чим відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.177 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. За перевіркою факту заняття ОСОБА_1 забороненим видом господарської діяльності продажем самогону, відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення від 30.01.2018 року, який для розгляду надіслано до Чернівецького районного суду Вінницької області.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сутність правопорушення, передбаченого ст.164-16 ч.1 КпАП України (зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України) полягає у зайнятті забороненими законом видами господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Господарського кодексу України, обмеження щодо здійснення підприємницької діяльності, а також перелік видів діяльності, де заборонено підприємництво, визначають Конституція України та закон.

Підприємництво (підприємницька діяльність) це безпосередня самостійна, систематична на власний ризик діяльність виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг з метою отримання прибутку, яку здійснюють фізичні та юридичні особами, зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року, №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Вище зазначене свідчить про те, що роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватись лише за умови одержання спеціального дозволу (ліцензії), що видається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до положень статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Працівником Чернівецького ВП Могилів Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшим ДОП ОСОБА_2 на виконання вимог вище вказаної статті КпАП України зібрано достатньо належних доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-16 ч.1 КпАП України, записи в протоколі про адміністративне правопорушення відповідають дійсним обставинам та підтверджені в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2

Суд критично ставиться до показів ОСОБА_1 про те, що самогоноварінням займається не з метою продажу, а для власного споживання, оскільки, вони спростовані в судовому засіданні як показами свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_2, так і письмовими показами ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_1 займається продажем самогону. Крім того, факт продажу самогону ОСОБА_1 підтверджено протоколами про адміністративне правопорушення, передбачене ст.177 КпАП України (придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього вироблення) відносно ОСОБА_3 серії ГП №558062 та відносно ОСОБА_5 серії ГП №558063, а також постановами про притягнення вище вказаних осіб до адміністративної відповідальності за придбання у ОСОБА_1 самогону.

Крім цього, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечується факт придбання у нього ОСОБА_3 самогону.

Статтею 252 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КпАП України встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КпАП України).

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-16 ч.1 КпАП України та застосування таким чином відносно останнього адміністративного стягнення в межах санкції вище вказаної статті, якою встановлено відповідальність за вчинене правопорушення.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 року, №2246-VІІІ встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 гривні 00 копійок.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1, на якого накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст. 164-16 ч.1, 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.164-16 ч.1 КпАП України та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 (трьохсот пятдесяти двох) гривень 40 копійок.

Дана постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КпАП України особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КпАП України штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2 КпАП України.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

Суддя: Л.П. Цимбалюк