Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/22/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року м. Кропивницький

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В., за участю: ОСОБА_3, розглянув в порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним та застосовано адміністративне стягнення за ч.1 ст.130, КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2017 року, ОСОБА_3, визнано винним в тому, що він 11.09.2017 року, близько 05-55 години, керував автомобілем «ЗАЗ SENS», д.н. НОМЕР_1, по вул. Леваневського, 3 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнув його до адміністративної відповідальності застосувавши стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200, 00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляції зазначає, що судом першої інстанції були порушені його права на захист та права на справедливий суд, а безпосередньо можливість безпосередньо бути присутнім та приймати участь в розгляді його справи, оскільки його належним чином не було сповіщено про час і місце розгляду справи. Зазначені обставини позбавили можливості скаржника безпосередньо в суді довести свою непричетність до інкримінованого йому правопорушення, скористатися правом на представлення суду свідків та надання інших доказів.

Як зазначає скаржник, на справді, працівники поліції зупинили його автомобіль у зв'язку з тим, що він начебто у темну пору доби керував автомобілем з не увімкнутими фарами.

Працівники поліції почали складати за вказане адміністративне правопорушення адміністративний протокол, проте він не погодився з даним правопорушенням та заперечував факт порушення ним ПДР. В цей час, з поліцейського автомобіля вийшла працівниця поліції, та безпричинно звинуватила його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, та запропонувала проїхати до медичного закладу для медичного огляду для встановлення стану його алкогольного сп'яніння. На його вимогу пройти медогляд за допомогою алкотестера «Драгер» на місці, працівники поліції йому безпричинно відмовили. Оскільки ОСОБА_3, запізнювався на роботу, він пояснивши працівникам поліції, що вони зобов'язані надати йому можливість пройти медогляд на місці, та відмовився їхати з ними до медичного закладу.

В подальшому стосовно нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, причому свідок ОСОБА_5, не був випадковим свідком, а перебував в службовому автомобілі поліції.

Заслухавши під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3, який підтримав апеляційні вимоги, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_3, підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження, виходячи з таких підстав.

Як зазначив ОСОБА_3, судову повістку про виклик до суду він особисто не отримував.

Як встановлено судом, в матеріалах справи знаходяться конверти із судовим викликом, адресовані ОСОБА_3, проте які повернувся до суду без вручення його адресату.(а.с.11;16).

Суд, розглядаючи справу по суті в своєму рішенні не навів причини неявки ОСОБА_3, до суду, та можливості розгляду справи без його участі, не маючи даних про повідомлення його належним чином.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.268, ч.1 ст.277-2, п.2 ч.1 ст.278 КУпАП, розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, не повідомивши останнього про час і місце розгляду справи, чим порушив його право на захист.

За таких обставин, суд переконаний, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню у зв'язку із поважністю причин його пропуску.

Щодо фактичних обставин, оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Даючи пояснення суду, ОСОБА_3, пояснив, що під час його зупинки працівниками поліції, в його автомобілі окрім нього також перебувала його знайома, ОСОБА_6, яка була присутня весь час разом із ним під час спілкування з працівниками поліції. Працівники поліції не пропонували йому проходити медичний огляд на місці затримання.

Опитана апеляційним судом ОСОБА_6, надала покази, аналогічні показам ОСОБА_3, також пояснила, що вона має посвідчення водія, та стаж керування транспортними засобами. Стверджує, що водій ОСОБА_3, правил дорожнього руху не порушував, а коли він став заперечувати свою провину, працівники поліції взагалі безпідставно звинуватили його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Також поліція не пропонувала, та більш того на вимогу ОСОБА_3, відмовилася проводити медичний огляд на стан сп'яніння на місці затримання автомобіля. Свідки, один з яких взагалі перебував в салоні поліцейського автомобіля до ОСОБА_3 не підходили, а тому не могли від нього чути відмову в проходженні медичного огляду.

Опитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4, пояснив, що 11.09.2017 року, вранці, близько 03-50 години, його зупинили працівники поліції в м. Кропивницький на вул. Леваневського,33 та пояснили, що водій автомобіля, «ЗАЗ SENS» відмовляється проходити медичне обстеження в лікарні, у зв'язку з чим попросили підписати написане працівником поліції пояснення з даного приводу. Він поспішав, а тому підписав пояснення не читаючи його зміст. Водія автомобіля «ЗАЗ SENS» він не бачив, до нього не підходив, а тому стверджує, що останній в його присутності не відмовлявся проходити медичне обстеження. Інших свідків, окрім жінки, яка перебувала в салоні автомобіля «ЗАЗ SENS», не було.

Свідок ОСОБА_5, в судове засідання вдруге не з'явився.

З вищенаведеного вбачається, що працівник поліції, склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_3, про відмову останнього пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп'яніння, не запросивши засвідчити його відмову двох свідків, участь яких за даних обставин є обов'язковою, причому двох свідків одночасно.

Само по собі повідомлення працівника поліції свідку, який не перебуває поруч із правопорушником, що дана особа відмовляється проходити медичний огляд, ніяким чином не доводить факту відмови.

Більш того, в порушення порядку проходження медичного огляду на стан сп'яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, працівники поліції не запропонували ОСОБА_3, пройти огляд на стан сп'яніння на місці, за допомогою спеціальних технічних засобів, що було достеменно встановлено під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що матеріали адміністративної справи були складені з порушенням вимог законодавства, та з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, не доводять вини ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції, розглядаючи адміністративну справу, на зазначені обставини не звернув уваги, розглянув справу формально, не вживши заходів про виклик в судове засідання свідків, працівника ДАІ, та належного повідомлення ОСОБА_3, про час і місце розгляду справи.

Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи в їх сукупності, зваживши доводи апеляції, апеляційний суд встановив, що за встановлених обставин, в діях ОСОБА_3, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляція ОСОБА_3, підлягає задоволенню, постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2017 року, стосовно ОСОБА_3, підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3, визнано винним та застосовано адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - скасувати, провадження в справі закрити.

Постанова Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Р.В. Широкоряд