Справа №489/4488/17 25.01.2018
Провадження №33/784/23/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Куценко О.В.

за участю секретаря - Чоботаренко Т.І.

особи,

притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2017 року, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто на користь держави 320 гривень.

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1, 16.09.2017 р. о 23.10 год., в порушення вимог п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_1 по вул. Гоголя, 43 в м. Миколаєві в стані алкогольного сп'яніння. Висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп'яніння № 1459 від 16.09.2017 р., встановлено знаходження ОСОБА_1 о 23.45 год., в стані алкогольного сп'яніння.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто на користь держави 320 гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що під час зупинки патрульні не пропонували йому пройти медичний огляд на місці зупинки за допомогою технічного засобу у присутності двох свідків.

Вважає, що його огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, а отже і вимог ст. 266 КУпАП та є недійсним і не може бути використаний, як належний доказ.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин, підтверджується наступними зібраними та дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 077692 від 17.09.2017 року, складеного відносно ОСОБА_1, суть вчиненого адміністративного правопорушення полягає в тому, що 6.09.2017 р. о 23.10 год., в порушення вимог п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом ВАЗ 2105 номерний знак НОМЕР_1 по вул. Гоголя, 43 в м. Миколаєві в стані наркотичного та алкогольного сп'яніння.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до висновку та акту щодо результатів медичного огляду № 1459 складеному 16.09.2017 року, та результатів токологічного дослідження №1966 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного та наркотичного сп'яніння, та в нього були виявлені алкоголь та какабіноїди. Огляд проводився в присутності інспектора патрульної поліції (а.с. 2,20-21).

Відповідно до п.15-17 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду, у який вноситься діагноз, що встановлюється за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями, які в свою чергу відповідно до п.7, 8 розділу III цієї Інструкції є обов'язковими для виявлення і визначення наркотичного засобу, що здатен спричинювати стан сп'яніння.

Так, дійсно, з наданого суду висновку медичного огляду, акту огляду та результату токсикологічного дослідження ОСОБА_1, вбачається, що висновок щодо стану наркотичного сп'яніння, був виданий на підставі акту медичного огляду, який був складений без врахування лабораторних досліджень, які є обов'язковими.

А тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо того, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп'яніння був проведений з порушенням порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а отже і вимог ст.266 КУпАП та є недійсним і не може бути використаний як належний доказ, в зв'язку з чим обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, є недоведеними, оскільки огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Тому суд першої інстанції обґрунтовано не врахував даний висновок в частині щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп'яніння.

Разом з тим, перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується результатами огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, проведеного в медичному закладі в Миколаївському обласному наркологічному диспансері за допомогою технічного засобу акотест ДРАГЕР, які зафіксовані на паперовому носії та згідно яких в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,87 проміле алкоголю. Даний огляд проведено відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я № 1452/735 від 09.11.2015 р. Тому суд обґрунтовано прийняв до уваги зазначені результати медичного огляду водія на підтвердження порушення водієм вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Таким чином, дії водія ОСОБА_1, які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, є порушенням п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За такого доводи апелянта про необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення та відсутність достатніх доказів на підтвердження його винуватості є неспроможними.

Стягнення ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 КУпАП.

При цьому, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, а саме те що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння, та скоїв зазначене адміністративне правопорушення повторно, своїми діями створював підвищену загрозу життю та здоров'ю інших учасників дорожнього руху, та обрав стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП,

Зважаючи на вищевикладене, оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області О.В. Куценко