П О С Т А Н О В А

іменем України

22 лютого 2018 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від головного спеціаліста Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, директора комунального закладу Комунальний заклад "Слобожанський селищний палац культури", до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся ОСОБА_2 із зверненнями стосовно порушення комунальним підприємством Комунальний заклад «Слобожанський селищний Палац культури» його права на інформацію.

За результатами перевірки звернення було встановлено наступне.

На підставі Закону України «Про звернення громадян» заявник звернувся до підприємства із зверненням 25.09.2017 в якому просив надати довідку про його середню заробітну плату за певні періоди. Крім того, просив надати копію штатного розпису підприємства, який діяв станом на 31.08.2017.

Відповіді на вказане звернення надано не було. В ході провадження за зверненням потерпілого до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було з'ясовано, що відповідь на вказане звернення було надано листом підприємства від 27.10.2017 р. № 97. Зокрема, було надано довідки про середню заробітну плату. Однак, копії штатного розпису підприємства надано не було.

Щодо надання копії штатного розпису комунального закладу порядок розгляду звернення потерпілого заявника регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Так, в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», комунальний заклад є розпорядником інформації стосовно використання бюджетних коштів, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

Так, з аналізу вимог статей 63, 78 та 140 Господарського кодексу України вбачається, що все майно, яким володіє комунальне підприємство, є комунальним майном, тобто власністю відповідної територіальної громади.

Важливою є обізнаність громадськості щодо діяльності комунальних підприємств, які утворюються органами місцевого самоврядування. Це зумовлено, зокрема, тим, що такі підприємства утворюються органами місцевого самоврядування з метою задоволення певних потреб територіальної громади, майно підприємств є комунальною власністю. Органи місцевого самоврядування безпосередньо визначають напрями діяльності таких підприємств, фінансовий стан.

Доступ до інформації про діяльність комунальних підприємств надає можливість громадськості проконтролювати законність та обгрунтованість рішень державних органів щодо їх створення та діяльності, необхідності їх фінансування, належного виконання такими підприємствами визначених для них завдань, дотримання ними законодавства України, належне, цільове, не надмірне, в визначених законодавством України межах використання грошових коштів, майна, яке є у власності територіальної громади.

Частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Вказані положення кореспондуються із абзацом другим частини третьої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, доступ до інформації щодо володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном (коштами), про використання, розпорядження бюджетними коштами та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти або майно не може бути обмежено відповідно ло закону. Обмеження доступу до такої інформації можливе лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на вищевикладене вбачається, що обробка персональних даних таких осіб, які отримують заробітну плату за рахунок майна комунального підприємства, зокрема, їх поширення здійснюється відповідно до закону і, відповідно, не вимагає на це згоди суб'єкта персональних даних.

Така ж позиція підтримується судовою практикою, зокрема, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 р. № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації».

Штатний розпис та документи про затвердження організаційної структури підприємства відображає кількість структурних підрозділів та їх підпорядкованість, кількість штатних посад, посадові оклади, загальний фонд оплати праці.

Оскільки підприємство є комунальним, а оплата заробітної плати здійснюється за рахунок комунального майна, вбачається, що запитувана інформація (копії документів) становить суспільний інтерес, відповідно є публічною та має надаватись підприємством в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до пункту 6 статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Однак, у відповідь на запит потерпілого копію вказаного документу надано не було. При цьому, не було повідомлено про причини, з яких таку інформацію не може бути надано.

В ході провадження працівником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було надано вищевказані роз'яснення, після чого листом від 15.11.2017 р. № 112 за підписом директора комунального закладу ОСОБА_1 потерпілому було надано запитуваний ним штатний розпис. Відтак, право потерпілого на інформацію було поновлено.

Правопорушення вчинено 27.10.2017 за місцем роботи: вул. Ярослава Мудрого, 12, смт. Слобожанське, Зміївського району, Харківська область, 63460.

Тобто, директору комунального підприємства Комунального закладу "Слобожанський селищний палац культури" ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неправомірна відмова у наданні інформації.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпП.

Ознайомившись з наданими матеріалами, дійшов наступного:

У відповідністю з ч. ч. 2, 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

У відповідністю з п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки датою вчинення зазначеного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено 27.10.2017 року, протокол про адміністративні правопорушення надійшов до суду 06.02.2018 року, а 27.01.2018 року минув встановлений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк накладення стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: