Справа № 755/9492/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2018 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю ОСОБА_1, адвоката Скиби В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2018 року працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 428493, про те, що 02 червня 2018 року о 05 годині 15 хвилин біля пр-ту Ватутіна, 2-а в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння кольору обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 пояснив, що разом з друзями приїхав відпочивати до розважального центру «Скаймол», залишивши свій автомобіль в підземному паркінгу, розташованому за адресою пр-т Ватутіна 2-т. При поверненні додому він збирався скористуватися послугою драйвера, тому разом з усіма вживав спиртні напої. Коли він з друзями о 05 годині підійшли до автомобіля, то там їх зупинили працівники поліції та вимагали, щоб він проїхав на огляд до лікаря. Він категорично відмовився їхати, пояснюючи, що він не знаходився навіть в салоні автомобіля, а збирається викликати драйвера, а тому є пішоходом. Між ним та працівниками поліції виникли суперечки, наслідком яких було складання декількох протоколів. Потім, скориставшись саме послугою драйвера він з друзями поїхав додому. На даний час вже за його заявою внесені до ЄРДР відомості про застосування працівниками міліції до нього фізичної сили. Крім того, на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП закрито провадження щодо нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Саме тому він просить закрити провадження по цій справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 повністю підтвердили пояснення ОСОБА_1 та наполягали на тому, що їх працівники міліції зупинили біля автомобіля. ОСОБА_1 не збирався керувати автомобілем, оскільки вони заздалегідь домовлялися скористатися послугами драйвера. Всі події вони також записували на мобільний телефон.

В судовому засіданні адвокат Скиба В.В. звернув увагу на те, що в протоколі невірно встановлена адреса затримання ОСОБА_1, як пр-т Ватутіна, 2-а. За вказаною адресою знаходиться АЗС, а паркінг знаходиться на відстані 400 м по пр-ту Ватутіна, 2.

Крім того, в протоколі зазначено час вчинення правопорушення 05 годин 15 хвилин, а з видворенні відеозапису вбачається, що перший запис почався о 05 годині 03 хвилини, при цьому, всі хлопці знаходилися поруч з автомобілем, а тому всі вони були на той час пішоходами.

При відтворенні відеозапису з диску було встановлено, що о 05 годині 03 хвилині 55 секунд в підземному паркінгу працівники поліції розпочали відеозапис спілкування з ОСОБА_1 та його друзями. На відеозапису відсутні час та обставини затримання хлопців.

Крім того, в судові засідання тричі належним чином викликалися працівники поліції, однак, до суду вони не з'явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеозаписи з диску, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.

Під керуванням транспортними засобами слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту.

В диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Поряд з цим, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні ОСОБА_6 надав послідовні та логічні пояснення, про обставини справи, які повністю узгоджуються з показами свідків по справі, дослідженими матеріалами справи та підтверджуються відеозаписами, а тому, не викликають сумніву щодо їх достовірності і саме їх суд бере до уваги.

Крім того, приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_6, то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мельниченко Л.А.