АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2703/17 Номер провадження 33/786/115/18Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Герасименко В.М.,

з участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника-адвоката - Мамедова Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Мамедова Р.І. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, з вищою освітою, розлученого, маючого малолітню дитину 2012 р.н., не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 06.10.2017 року близько 02 год. 20 хв. В м. Лубни Полтавської області по просп. Володимирському, керував транспортним засобом «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком результатів медичного огляду на стан сп'яніння Лубенської ЦМЛ № 327 від 06.10.2017р.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник-адвокат Мамедов Р.І. в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що патрульними поліцейськими порушена Інструкція про порядок виявлення у водіїв ознак сп'яніння, а саме не проводили огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за присутності двох свідків, а відразу доставили до медичного закладу.

Крім того, суд не взяв до уваги те, що автомобілем керував не ОСОБА_2, а ОСОБА_4, про що останній підтвердив у судовому засіданні.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні об'єктивні докази, які б свідчили про скоєне ним правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника в його інтересах Мамедова Р.І., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 023775, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 327 від 06.10.2017 року, даними відеозапису.

Так, в апеляційній скарзі захисника Мамедова Р.І. в інтересах ОСОБА_2, оспорюється факт керування останнім транспортним засобом, при цьому, ані захисником, ані ОСОБА_2 факт вживання алкогольних напоїв не оспорюється.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що за кермо транспортного засобу, з місця пасажира, він пересів після зупинки працівниками поліції, обійшовши авто ззаду, суперечать показанням свідка ОСОБА_4, наданим під час судового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до яких, вони з ОСОБА_2 помінялися місцями не виходячи з машини.

Крім того, такі пояснення не узгоджуються і з наявним в матеріалах справи відеозаписом та виходячи з його змісту, послідовність дій вказана ОСОБА_2, задля переміщення його з пасажирського сидіння на місце водія, не могла бути виконана з об'єктивних причин.

Не спроможними є і доводи захисника щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 12 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, а саме, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Зазначеною вище Інструкцією не передбачена обов'язкова перевірка на стан сп'яніння саме на місці зупинки транспортного засобу, в той же час, надається альтернативна можливість проведення вказаної перевірки лікарем закладу охорони здоров'я, під час якої участь свідків не передбачена.

Крім того, нічим не підтверджені посилання захисника на відсутність сертифікату відповідності приладу, за допомогою якого встановлювався стан сп'яніння ОСОБА_2

Разом із тим, з огляду на наявність в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Газоаналізатор Alcotest 6510», яке чинне до 24.03.2018 року та безпосередній огляд ОСОБА_2 лікарем Лубенської комунальної центральної міської лікарні, яким був складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 327 від 06.10.2017 року, сумнівів у встановленні перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння, не виникає.

З огляду на викладене, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Мамедова Р.І. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області В.М. Герасименко