АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 15 вересня 2017 року, о 15 год. 30 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Кіа», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Нагірній, 12 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 14 грудня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 20 грудня 2017 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що у постанові судді місцевого суду не зазначено, на підставі яких даних суддя дійшов висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наявні у матеріалах справи пояснення свідків, на думку апелянта, не можуть бути доказами справі, оскільки вони оформлені на завчасно підготовлених працівниками поліції бланках із текстом пояснень.

Крім того, пояснення свідків не відповідають фактичним обставинам справи, відповідно до яких, він наполягав на проходженні огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, однак інспектор поліції намагався провести огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, не надавши сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також апелянт посилався на порушення суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у його відсутності, при цьому не взято до уваги його клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії постанови судді місцевого суду у матеріалах справи відсутні. Як зазначено в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 14 грудня 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 20 грудня 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 15 год. 30 хв., ОСОБА_2керував автомобілем «Кіа», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Нагірній, 12 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків/а.с. 1/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 15 вересня 2017 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_2відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп'яніння /а.с. 2/; даними рапорту інспектора роти 7 батальйону 2 УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Похольчука О.О. від 15 вересня 2017 року, відповідно до якого, цього ж дня 04 год. 10 хв. він перебував у складі екіпажу поліції по вул. Нагірній у м. Києві, коли до них звернувся громадянин, який повідомив про перебування водія автомобіля «Кіа», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'янінні. Ними помічено вказаний автомобіль «Кіа», державний номер НОМЕР_1, який рухався з порушенням Правил дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу та в ході спілкування із водієм ОСОБА_2, в останнього виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер", на що останній відмовився у присутності двох свідків /а.с.п 4/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, спростовуються наявними у справі та дослідженими суддею місцевого суду доказами, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків та рапорту інспектора поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не висловлював.

Посилання апелянта на те, що долучені до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути доказом у справі, оскільки викладені на спеціальному бланку і містять однотипну інформацію, не свідчить про недостовірність викладених у поясненнях даних, які засвідчені особистими підписами вказаних свідків, та не є підставою для визнання вказаних пояснень неналежним та недопустимим доказом.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з тим, під час судового розгляду суддею місцевого суду та апеляційної інстанції ОСОБА_2, який наділений правом під час судового розгляду подавати клопотання про виклик та допит свідків, з відповідними клопотаннями, у тому числі про безпосередній допит у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не звертався.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався вимог закону в частині розгляду справи за участі правопорушника, та не задовольнив його клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, то, з урахуванням усунення цих недоліків судом апеляційної інстанції та отриманих при цьому відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, − такі порушення не тягнуть за собою скасування постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.