Єдиний унікальний номер 235/6571/18
Провадження №3/235/2047/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м.Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Коваленко В.О., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2018 року о 01 годині 20 хвилин у м. Покровськ Донецької області, по вул.. Прокоф»єва, в районі магазину АТБ, водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Мінськ» з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), відмовився в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від продуття алкотестера DRAGER та від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі в присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, обставини адміністративного правопорушення, наведені в протоколі, підтвердив, винним себе у вчиненому правопорушенні визнав, додав, що посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою застосування до відповідної особи адміністративного стягнення.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №БР 275022 від 12.10.2018р., який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, особистими поясненнями ОСОБА_1, наданими в судовому засіданні.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Згідно з ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З огляду на обставини справи та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається зі змісту довідки Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за даними бази Національної автоматизовано-інформаційної системи ДАІ посвідчення водія не отримував (а.с.5).

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених, зокрема, ст.130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи викладене, доходжу до висновку про відсутність правових підстав для застосування в даному випадку адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до приписів п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір, ставка якого дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня поточного року.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, ч.1 ст.268, ст.ст.283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, який перерахувати на р/р 5001 отримувач платежу: Донецьке УК (Донецька область) 21081300, МФО 899998, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок, який перерахувати на р/р 6001, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Коваленко