АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7734/18 Суддя першої інстанції: Єфіменко Н.В.
Провадження: 33/790/749/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 08 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 26 06 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскарженого судового рішення першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26 06 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, із стягненням судового збору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників судового провадження

Правопорушник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доводи правопорушника, дослідивши матеріали справи, переглянувши представлені відеоматеріали, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 04 2018 року о 22 год. 10 хв., поблизу буд.317/1 по вул. Шевченка у м.Харкові, ОСОБА_2, керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров'я відмовився у присутності двох свідків.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Основним доводом апеляційної скарги, поданої ОСОБА_2, є те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть вважатися належними та допустимими доказами по даній справі, оскільки, на думку правопорушника, у них містяться недоліки та протиріччя.

Такі доводи, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу та не спростовують провину ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Також апелянт вказує, що у матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на який районний суд у рішенні посилається як на доказ винуватості ОСОБА_2, однак, як зазначає останній, даний відеозапис був переглянутий без участі ОСОБА_2

З метою об'єктивності розгляду даної справи та забезпечення процесуальних прав правопорушника, у судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто вказаний відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час спілкувався із співробітниками поліції, заперечуючи, що вищевказаний автомобіль належить йому, що апеляційним судом розцінюється як спроба уникнути відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

Відеозаписом зафіксовано, що в процесі спілкування ОСОБА_2 все ж визнав, що автомобіль його та в подальшому на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, в присутності двох свідків.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а також за відмову особи, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

На думку апеляційного суду, зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння є достатніми доказами для підтвердження його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апелянта, надані у судовому засіданні апеляційного суду та у апеляційній скарзі з приводу дрібних процесуальних правопорушень з боку працівників поліції не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та є спробою ОСОБА_2 уникнути призначеного йому адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи дані обставини, районний суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування, за обставин вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 26 06 2018 року по справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило