АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження № 33/791/40/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Херсон

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Бугрик В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови, вважаючи, що суд при її винесенні неповно та однобічно дослідив обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, просить скасувати постанову/

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Оскільки постанова суду від 30.11.2017 року була вручена ОСОБА_1 04.01.2018 року, що підтверджено матеріалами справи (а. с. 29), то на думку суду строк оскарження постанови пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, згідно якого, він 20 вересня 2017 року близько 15:15 години в м. Херсоні на просп. Сенявіна, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей розширені та не реагують на світло, порушення мови та координації рухів) та на вимогу працівників поліції пройти огляд в медичному закладі, відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та заслухавши ОСОБА_1, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в міському суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя міського суду дійшов на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №007873 від 25.09.2017 року (а.с.3).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 25.09.2017 року о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Адмірала Сенявіна в м. Херсон, з ознаками сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням судді міського суду з огляду на те, що поза увагою судді та без належної правової оцінки залишився той факт, що дії працівників патрульної поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_1 не відповідали встановленим законом вимогам.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та п.п. 1.7, 1.9 Інструкції, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що за кермом автомобіля не перебував, а перебував його старший брат ОСОБА_2, а він лише стояв біля автомобіля, коли брат відлучився у справах до металобази на цій вулиці, тому вважає, що протокол відносно нього складено необґрунтовано.

Пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він не перебував за кермом автомобіля, автомобіль не рухався та не був зупинений працівниками поліції знайшло своє підтвердження і відображено у наявному в матеріалах справи рапорту поліцейського, де не зазначено, що автомобіль перебував у русі. (а.с. 6)

Також у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що саме він керував автомобілем 20.09.2016 року.

Апеляційний суд позбавлений можливості перевірити зазначені в протоколі обставини, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, додані пояснення свідків, які, як зазначено в протоколі, були присутні при складання вказаного протоколу та підписувались в ньому, але в судове засідання не з'явились і встановити їх місце знаходження не можливо.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

На підставі того, що апеляційним судом встановлені грубі порушення при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1, які ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №007873 від 20.09.2017 року, суд визнає вказаний протокол недопустимим доказом.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом з ознаками сп'яніння, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи та недопустимість як доказів цього протоколу, вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і перевищення працівниками поліції своїх службових повноважень.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню як незаконна і необґрунтована.

Разом з тим згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомчі суду, та стягнення може бути накладено не пізніше як три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення та встановлено, що пройшло три місяці з дня вчинення правопорушення та, на час розгляду справи в апеляційній інстанції закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому суд за спливом цього строку не вправі з'ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених КУпАП і провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 30 листопада 2017 року у даній справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області підпис

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 05 лютого 2018 року

Постанова набрала законної сили 05 лютого 2018 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання І.О. Давиденко