Справа №: 653/99/18
Провадження № 3/653/315/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2018 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-18 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2018 року від відділу прикордонної служби «Генічеськ» надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КпАП України, а саме за те, що 14 грудня 2017 року о 04.20 годині в місці довготривалого несення служби «Газорозподільча станція», яка розташована 3500 м. на південь від с. Стрілкове, Генічеського району Херсонської області, молодший сержант ОСОБА_1 перебуваючи у прикордонному наряді «Чатовий», під час дії особливого періоду, передбаченого ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в порушення вимог пункту 11 глави 2 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом МВС від 19 жовтня 2015 року №261, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1391/27836 самовільно залишив ділянку що охороняється (місце несення служби) та порушив графік несення служби (відпочивав у невідведений час), чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КпАП України.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При розгляді адміністративного матеріалу в суді було виявлено, що адміністративний протокол серії АзЧРУ № 162159 від 18 грудня 2017 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме:

Інспектор відділу прикордонної служби «Генічеськ» кваліфікує правопорушення за ч.2 ст. 172-18 КпАП України, а саме порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.

Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Указом Президента України № 411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.

Інших Указів про мобілізацію Президентом України не видавалось.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В законодавстві України не має чіткого визначення поняття «час мобілізації» та не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Як встановлено з аналізу вищевказаних норм, законодавчих підстав вважати, що станом на період вчинення правопорушення 14 грудня 2017 року в Україні діяв особливий період, немає, в протоколі про адміністративне правопорушення будь-якого посилання на нормативні акти, які підтверджують дію особливого періоду на час вчинення адміністративного правопорушення, немає.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14).

Враховуючи наведене, а також те, що у судді відсутні повноваження змінювати формулювання та кваліфікацію правопорушення, оскільки це істотно погіршує становище особи, котра притягується до відповідальності, суддя приходить до висновку, що наведені обставини не дають можливості повно та об'єктивно розглянути справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому матеріали справи щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 необхідно повернути до відділу прикордонної служби «Генічеськ», для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 277, 278 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Повернути відділу прикордонної служби «Генічеськ» матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-18 КпАП України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2