Дата документу 26.01.2018 Справа № 554/369/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 січня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП і інші відомості про особу не відомі і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного ДОП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 «7 січня 2018 року за місцем мешкання вчинив насильство в сімї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_3, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП».

Порушник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове за сідання не явився, заяви про відкладення розгляду справи не подав, органами, які повинні були доставити його в суд, не доставлений, причини чого суду не повідомлені, а отже невідомі, в звязку з чим суд визнав причину його неявки неповажною та розглянув справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за нею наступає за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Відповідно до закону обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї.

Із змісту протоколу не видно, і про це в ньому не зазначено, яку шкоду заподіяло чи могло заподіяти застосоване порушником щодо потерпілих, тобто не визначена обєктивна сторона складу інкримінованого порушнику правопорушення, що свідчить про її відсутність та відсутність складу правопорушення взагалі.

В протоколі зазначені неповні відомості про особу, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3, сімейний стан правопорушника, чи притягувався він раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної), документ, що посвідчує особу порушника, а також не зазначено РНОКПП порушника, що свідчить про не встановлення його особи, а отже і можливості перевірки причетності його до скоєного та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи. Підтвердженням цьому є те, що на виклик до суду порушник, який був повідомлений про час і місце судового засідання у визначеному законом порядку, в судове засідання не зявлявся, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Суть адміністративного правопорушення, як вона викладена в протоколі, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, в протоколі не зазначено, спричинено чи ні внаслідок застосування насильства шкоду здоровю потерпілої або яку шкоду воно могло спричинити внаслідок його застосування, тощо.

Протокол оформлений неохайно, з допущенням виправлень, в тому числі дат вчинення та складення протоколів, які не оговорені, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати їх до уваги як доказ по справі.

До протоколу не додано доказів того, що порушника протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, хоча його дії кваліфіковано за ознакою повторності вчинення правопорушення, що є недопустимим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки протокол складено без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП та всупереч їх вимогам, то суд позбавлений можливості приймати протокол до уваги як доказ по справі.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає закриттю за відсутності в діяннях останнього складу інкримінованого йому правопорушення та події правопорушення відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 36, 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко