П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2018 Справа №607/14270/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм ОСОБА_2,

за ч.1 ст.130, ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130, ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 416140 від 10.11.2017 р., - 10.11.2017р. о 17 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. С.Будного водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився в ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

Крім того, як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 416305 та серії БД № 416447 від 10.11.2017 р., - 10.11.2017р. о 17 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. С.Будного водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпеченого бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого дані автомобілі отримали механічні пошкодження, а тому, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив вимоги п.13.1, 2.10(а) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся, подавши до суду клопотання, в якому просить застосувати до нього стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки він працює водієм в ОСОБА_2, а це є його основне і єдине місце роботи, оскільки додаткових доходів, крім заробітної плати він не отримує.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, 10.11.2017р. о 17 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. С.Будного водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився в ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

Крім того, 10.11.2017р. о 17 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. С.Будного водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпеченого бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого дані автомобілі отримали механічні пошкодження, а тому, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив вимоги п.13.1, 2.10(а) Правил дорожнього руху.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 416140, серії Бд № 416305, серії БД № 416447 від 10.11.2017 р.; висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 від 10.11.2017 р. за № 401; письмовими поясненнями ОСОБА_3. та ОСОБА_4 від 10.11.2017 р.; сехомою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_1 від 10.11.2017 р.; протоколами огляду транспортних засобів від 10.11.2017 р.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та ст.122-4 КУпАП, тобто залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення суд виходить з вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, яка помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення це щире розкаяння винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді адміністративного арешту, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 40-1, 122-4, 124, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 11 (одинадцять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_6