ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/228/18 Справа № 3-0003/10 Суддя у 1-й інстанції - Руснак А.І. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2010 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

якою призначено по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП амбулаторну судово-психіатричну експертизу,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали з апеляційною скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2010 року, якою призначено у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішенням Європейського суду з прав людини від 06 березня 2018 року у справі Михайлова проти України встановлено, що відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення можливості оскарження постанови про позбавлення обвинуваченого свободи порушує ст. 2 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а рішенням Європейського суду з прав людини «ОСОБА_1 проти України № 2» встановлена невизначеність в законодавстві України проведення судово-психіатричної експертизи при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Також рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року встановлений факт, що постанова Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2010 року була ухвалена через три місяця і один тиждень після закінчення встановлених КУпАП строків розгляду питання про притягнення осіб, які звинувачені в адміністративному правопорушенні, до відповідальності.

Суддя апеляційної інстанції, ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1, вважає за неможливе прийняти її до апеляційного провадження з таких підстав.

Постановами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2010 року та 07 жовтня 2010 року повернуто апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2010 року, оскільки зазначена постанова не підлягає апеляційному перегляду (а. с. 92,149).

Відповідно до статті 2 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.

Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

У справі Михайлова проти України Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що було порушено ст. 2 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з відсутністю у заявниці права на перегляд постанови про притягнення до відповідальності.

Однак апеляційна скарга ОСОБА_1 подана на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2010 року, якою питання притягнення до відповідальності не вирішувалось.

Посилання на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2018 року, яким встановлений факт винесення постанови після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для перегляду в апеляційному порядку постанови, яка не може бути оскаржена.

Щодо посилання ОСОБА_1 на рішення Європейського суду з прав людини «ОСОБА_1 проти України № 2», то відповідно до чинного законодавства перегляд постанов по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобовязань при вирішенні справи судом регулюється Главою 24-1 статтями 297-1 297-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-4 КУпАП заява про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення подається до Верховного Суду особою, на користь якої постановлено рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною.

Виходячи зі змісту ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню як така, що подана на постанову, яка не підлягає оскарженню.

Рішенням Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, зазначено, що положення частини другої статті 294 КУпАПщодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Крім того, такі обмеження на доступ до суду, узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, де було неодноразово наголошено, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 параграф 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням з боку національного законодавчого врегулювання.

З огляду на викладене, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, вважаю за необхідне повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2010 року повернути з усіма доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 як таку, що подана на постанову, яка не підлягає оскарженню.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Джерелейко