АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/104/18 Справа № 696/876/17 Головуючий по 1 інстанції Опалиська О.П.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши матеріали адміністративної справи з участю правопорушника ОСОБА_3, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2017 р.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до даної постанови, він, 01 вересня 2017 року близько 17.00 год., по вул. Героїв Майдану в м. Кам'янка Черкаської області, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. Покази алкотестера «Драгер» склали 2,46%.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та направлення матеріалів справи на новий судовий розгляд.

Також ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови суду він отримав лише 14 чи 15 грудня 2017 року.

При цьому вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд розглянув справу у його відсутність, чим порушив його право на захист. Хоча він неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в ЧОПД.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З наданих до апеляційного суду матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 під час розгляду справи не був присутнім, копію оскаржуваної постанови отримав 16.12.2017 року, а з апеляційною скаргою звернувся до суду 18.12.2017 року (згідно дати на штемпелі поштового конверту).

За наведених обставин строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2017 року підлягає поновленню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №217379 від 01.09.2017, 01 вересня 2017 року близько 17.00 год., по вул. Героїв Майдану в м. Кам'янка Черкаської області, ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України;

- роздруківкою алкотестера Драгер, згідно якої покази склали 2,46%;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується;

- поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, які підтвердили перебування водія ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно сукупності досліджених судом першої інстанції доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно положення ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП оцінюю критично, оскільки, як вбачається з матеріалів адміністративної справи слухання справи неодноразово відкладалось з підстав неявки особи правопорушника, який надсилав клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку з його перебуванням на лікуванні.

Про час та місце судового розгляду ОСОБА_3 був належним чином повідомлений на кожне судове засідання, про що свідчать його клопотання про відкладення розгляду справи.

З вказаних підстав не заслуговують на увагу твердження апелянта про порушення судом його прав, визначених КУпАП, оскільки останній мав можливість до винесення постанови надати до суду свої пояснення або інші документи, які на його думку підтверджують невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 зловживав своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи, а в свою чергу судом першої інстанції вжито всіх заходів для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_3, а також здійснено всі дії для розгляду справи в строки, передбачені ст. 38 КУпАП та притягнення особи правопорушника до відповідальності.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта з приводу незаконності складення на нього адмінпротоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення, огляд водія проведено у відповідності до вказаних вимог закону, жодних даних про незгоду водія з результатом алкотестера в матеріалах справи не має. Крім того, в протоколі сам правопорушник зазначив про вживання ним горілки, а потім керування транспортним засобом.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини по справі та надав їм відповідну оцінку, та прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а інших доказів, які б спростовували висновки суду, апелянтом не надано.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду від 30.11.2017 р.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Смілянського міськрайонного суду від 30.11.2017 р. - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко