АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/7302/17 Головуючий 1 інстанції: Сітало А.К.
Провадження № 33/790/181/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., без участі правопорушника ОСОБА_2, з участю його захисника - адвоката Хайнацької Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 01 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, із стягненням судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, провадження по справі закрити.

Суть його апеляційної скарги з процесуально-правової точки зору стосовно оскаржуваної постанови суду першої інстанції зводиться до наступного.

Апелянт вказує, що районним судом при винесенні рішення не були дослідженні та враховані усі обставини справи, а протокол, на якому ґрунтується вказане рішення, складений безпідставно, оскільки вказаним автомобілем під час зупинки керував не ОСОБА_2, а його друг - ОСОБА_4

Також апелянт зазначив, що суд не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які знаходилися разом з ним у автомобілі, коли їх зупинили співробітники поліції.

Заслухавши доводи захисника правопорушника, яка просила про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 28 10 2017 року о 23:00 год. керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Пожарського біля буд. №1 в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Так, суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та прийняв рішення про застосування до останнього санкції, передбаченої вказаною статтею.

Однак, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 положення ст.22 КУпАП, оскільки дослідженими матеріалами справи встановлено, що органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, достовірних, беззаперечних доказів факту керування саме у вказаний час ОСОБА_2 вказаним автомобілем та факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП, не надано.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник апелянта - Хайнацька Г.М. стосовно подій, які передували складанню протоколу, пояснила, що ОСОБА_2 спочатку сам керував вказаним автомобілем, однак, доїхавши до станції метро Пролетарська, передав керування автомобілем своєму товаришу - ОСОБА_4, а сам пересів на заднє сидіння, у зв'язку з тим, що він сам не місцевий та погано орієнтується на дорогах м. Харкова, після чого автомобіль ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_4, було зупинено співробітниками поліції через відсутність підсвічування номерного знака. Коли співробітники поліції попросили у водія ОСОБА_4 необхідні для огляду документи, він вийшов із автомобіля, а на місце водія сів ОСОБА_2, щоб дістати необхідні документи з бардачка. Далі, як зазначила захисник, зі слів ОСОБА_2, співробітниками поліції було винесено постанову відносно нього за ч.6 ст.121 КУпАП, а згодом ще й складено протокол.

Хайнацька Г.М. зазначила, що підстав для складання протоколу у співробітників поліції були відсутні, оскільки, хоч автомобілем керував ОСОБА_4, ні він, ні ОСОБА_2 не відмовлялися від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак у жодного з двох екіпажів, які були присутні під час вказаних подій, не виявилося газоаналізатору. Більше того, і ОСОБА_2, і ОСОБА_4 погоджувалися пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, однак співробітники поліції відмовилися доставляти туди їх обох, а ОСОБА_2 сам, без товариша, не розуміючи, чому співробітники поліції мають претензії саме до нього і не зважають на доводи, що він не керував вказаним автомобілем та не вживав алкогольних напоїв, побоявся їхати до медичного закладу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не може однозначно дійти обгрунтованого висновку, що дійсно ОСОБА_2 не керував вказаним автомобілем та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, за що в подальшому на нього було складено протокол.

На думку апеляційного суду, в матеріалах наявні суперечливі докази вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи дані обставини, характер правопорушення, відсутність негативних наслідків, спричинених ОСОБА_2 окремим громадянам або суспільству, відсутність у матеріалах справи відомостей про те, що ним були вчинені інші порушення вимог ПДР, з метою недопущення подібної поведінки надалі, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинене ОСОБА_2 правопорушення є малозначним, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення та обмежитися усним зауваженням для ОСОБА_2

Керуючись ст.22, ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 01 2018 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - в частині накладення адміністративного стягнення - змінити.

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

На підставі ст. 22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням для ОСОБА_2

В частині стягнення судового збору рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило