Дата документу Справа № 334/3106/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3106/18 Головуючий в 1 інст. - Добрєв М.В.
Провадження № 33/807/15/18 Доповідач в 2 інст. - Гріпас Ю.О.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Вірменії, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 01 травня 2018 року о 17 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував у стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки у присутності двох свідків із застосуванням спеціального засобу Alcotest Drager 6810, яким встановлено позитивний результат - 1,45 проміле алкоголю. Від керування відсторонений. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного порушення. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, оскільки його було визнано винуватим за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, проте на наявному в матеріалах справи відеозаписі події не зафіксовано його перебування за кермом автомобіля. Також зазначає, що суд першої інстанції не допитав свідків в судовому засіданні та взяв до уваги показання упереджених свідків, оскільки до приїзду поліції у нього зі свідками виник конфлікт. Крім того, у зв'язку з перебуванням на лікуванні, він не брав участі при розгляді справи, а тому був позбавлений можливості подати клопотання про виклик і допит свідків та надати суду відповідні докази своєї невинуватості.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце проведення судових засідань, яки призначались на 19.10.2018 року та 09.11.2018 року повідомлявся шляхом надсилання судових повісток як за місцем його проживання, за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1.

Адвокат Білоус В.Ю., який здійснював захист ОСОБА_2 під час розгляду справи судом першої інстанції, повідомив апеляційний суд, що на даний час він не має зв'язку з ОСОБА_2 та його інтереси не представляє.

Контактний номер телефону наявний в матеріалах справи не належить ОСОБА_2

Таким чином апеляційний суд вжив всіх можливих заходів для повідомлення особи про час та місце розгляду справи за його апеляційною скаргою.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні, враховуючи, що його права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП не порушуються.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 054488, складеному 1 травня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, відповідно до якого у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, поведінки, що не відповідає обстановці, почервоніння очей (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого огляд проводився за допомогою технічного засобу Drager 6810 тест № 1481 у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4), роздруківкою результатів тесту технічного засобу Drager 6810 тест № 1481, згідно з яким результат становив 1,45 проміле, що перевищує допустиму норму (а.с.5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці із застосуванням спеціального засобу Alcotest Drager, яким було встановлено позитивний результат - 1,45 проміле алкоголю, а також те, що вказана особа керувала транспортним засобом по вул. Малика та ледве не збила дітей, які грались на вулиці (а.с.6-7), поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які повідомили, що були свідками того, як на великій швидкості приблизно 80 км/годину рухався транспортний засіб RENAULT MEGANE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Малика (а.с. 8-10), доданим до матеріалів справи відеозаписом правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_2 після того, як його зупинили, у присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці із застосуванням спеціального засобу, яким було встановлено позитивний результат - 1,45 проміле алкоголю, з результатом погодився, факт керування транспортним засобом не заперечував.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Правопорушником під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялися клопотання про допит свідків, проведення експертиз чи дослідження інших доказів, які не містяться в матеріалах справи, а отже твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд не допитав свідків під час розгляду справи судом першої інстанції на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Також суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який був власноручно підписаний правопорушником, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтвердили факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а також змістом відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратору) поліцейського, зробленим у відповідності до ст.40 Закону України «Про національну поліцію», доданим до протоколу.

Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_2добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків із застосуванням спеціального засобу та протягом всього часу відеозапису, апелянт ОСОБА_2жодних заперечень з приводу того, що саме він керував транспортним засобом не висловлював.

Доводи апелянта про порушення його прав, у зв'язку з розглядом справи без його участі в судовому засіданні суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції.

Між тим, про час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь належним чином, про що свідчить його розписка у поштовому повідомленні про отримання судової повістки із викликом до судового засідання, призначеного на 23 травня 2018 року (а.с.26).

Також матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції з клопотанням про відкладення слухання справи, яке мотивував зайнятістю його захисника в іншому судовому засіданні, після чого вже його захисник звертався із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.25,27).

Суд першої інстанції неодноразово викликав ОСОБА_2 до судових засідань, але останній не скористався своїм правом, що дає обґрунтовані підстави зробити висновок про спрямоване ухиляння від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення задля затягування строків розгляду з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом його прав є безпідставними, а суд першої інстанції мав достатні підстави розглядати справу без участі правопорушника.

До того ж, права ОСОБА_2 було поновлено при апеляційному перегляді, він не був обмежений у правах, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і в правах заявляти клопотання та подавати докази, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду надано не було, а тому права особи, передбачені ст.268 КПК України, не порушені.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас