Справа № 755/8326/18 Головуючий в суді І інстанції - Федосєєв С.В.
Провадження № 33/824/285/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника КашпураВ.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.05.2018 року о 22 год. 20 хв. керував автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1, по бул. Перова, 38/1, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення - незаконне, не відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для правильного вирішення питання про його винуватість.

На відеозаписі знятому поліцейськими чітко видно і чути, що поліцейський пропонує апелянту пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», на що він відмовляється, пояснюючи, що маючи на те законні підстави. Однак огляд в медичному закладі останньому не пропонувався.

На думку апелянта, в оскаржуваній постанові суд першої інстанції дійшов до висновку, що диспозиція ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом, поясненням свідків і відеозаписом поліцейського. Однак, пояснення свідків є наперед надрукованими і не відображають дійсні обставини справи.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника Кашпура В.М., на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №307362 від 24.05.2018 року,ОСОБА_3 24.05.2018 року о 22 год. 20 хв. керував автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1, по бул. Перова, 38/1, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР (а.с.1).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №307362 від 24.05.2018 року, підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 24.05.2018 року (а.с.2), відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника поліції від 24.05.2018 року (а.с.3).

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_3 вину не визнав та зазначив, що 24.05.2018 року о 22 год. 20 хв., він автомобілем «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_1, по бул. Перова, 38/1, в м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння не керував, а працівники поліції безпідставно склали на нього протокол за ст.130 КУпАП. Пояснив, що його було зупинено за не ввімкнене світло фар. Після перевірки наданих ним документів працівники поліції висловили підозру, що нібито він перебуває в стані алкогольного сп'яніння та почали складати протокол, при цьому наполягаючи на проходженні огляду на стан сп'яніння на місці зупинки. Після цього вони попросили його сісти до патрульного автомобіля, де почали спонукати вирішити питання за грошові кошти, на що він відмовився. В подальшому поліцейськими з порушенням встановленої Інструкції було складено протокол та начебто при свідках запропоновано пройти на місці огляд на стан сп'яніння. Пропозиції проїхати до медичного закладу від працівників поліції йому не надходило.

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль