Справа № 127/2690/18
Провадження № 3/127/880/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., при секретарі Шевченко О.В., за участю прокурора Лисенка В.О., адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниця справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, працюючого старшим інженером ДУ «Вінницька УВП №1», ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 будучи старшим інженером ДУ «Вінницька УВП №1», являючись субєктом визначеним у п.п. «д» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», здійснивши придбання майна шляхом купівлі кімнат №35.36 за адресою: м. Вінниця. вул. Зулінського.6, за ціною 101 231 грн. 11.12.2017 року, тобто несвоєчасно, без поважних причин подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані шляхом подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, порушивши норми ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у скоєному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що він недосконало володіє навичками користувача, як субєкта декларування у відповідному ІТС реєстрі, але у встановлений законом строк подавав електронну декларацію, яке можливо за технічних збоїв у роботі мережі «інтернет» чи сервісу електронного користувача НАЗК не було відправлено. Додатково вказував, що у звязку з великим навантаженням у роботі не мав достатньо часу для перевірки своєчасного надсилання повідомлення.

Адвокат підзахисного ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поясненням підзахисного та просив закрити провадження по адміністративній справі у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Лисенко В.О. в судовому засіданні вказуючи, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, про що свідчать докази в матеріалах справи, тому просив суд визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_2 звертався до нього за допомогою і він допомагав своєму колезі по роботі ОСОБА_2 на робочому місці подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК в електронному вигляді.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ч.2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до наказу УДПС України у Вінницькій області ДПтС України від 20.01.2015 року №9 о/с ОСОБА_2 призначено інженером відділу інженерно-технічних засобів охорони, звязка та інформатизації Вінницької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№1).

Відповідно до наказу ДУ « Вінницька установа виконання покарань (№1)» від 24.04.2017 року №72/ОС-17 ОСОБА_2 призначено на посаду інженера відділу інженерно-технічних засобів охорони, звязка та інформатизації державної установи «Вінницька установа виконання покар (№1)». Тому, відповідно ОСОБА_2 є субєктом підпункту «д» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією. Тому, відповідно ОСОБА_2 є субєктом підпункту «д» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.

Під час призначення на посаду інженера відділу інженерно-технічних засобів охорони, звязка та інформатизації ОСОБА_2 під розпис було доведено до відома вимоги антикорупційного законодавства, що підтверджується витягом із ЗУ «Про запобігання корупції» в особовій справі.

Таким чином, на момент придбання нерухомого майна ОСОБА_2, вартість якого перевищує 50 мінімальних заробітних плат, останній був субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п.п. «д» п. 2 ч. 1ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VІII, установлено з січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1600 грн., тобто 50 мінімальних заробітних плат складало - 80000 грн.

За таких умов, відповідно до ч. 2ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 будучи старшим інженером ДУ «Вінницька УВП №1» був зобовязаний у десятиденний строк з моменту придбання нерухомого майна письмово повідомити про це НАЗК.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, ОСОБА_2 будучи субєктом, на якого поширюються вимоги ч. 2ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом десятиденного строку, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, з моменту придбання 11.09.2017 року у власність нерухомого майна шляхом купівлі кімнат №35,36 за адресою: м. Вінниця. вул. Зулінського.6, за ціною 101 231 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб встановлених на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»(далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В даному випадку ЗУ «Про запобігання корупції» чітко передбачено строки на подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення даних строків, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обовязків осіб.

Таким чином, в судовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №34, даними роздруківками з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, та іншими документами, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 у судовому засіданні вину не визнав, однак раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, обставин обтяжуючих покарання встановлено не було, тяжких наслідків від вказаного правопорушення не настало, а тому необхідним та достатнім буде застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно, до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Враховуючи наведене суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-6,280,283,284 КУпАП, ст.12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 (сто пятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 (дві тисячі пятсот пятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя