Справа № 199/8052/17
ПОСТАНОВА

іменем України

2018 року лютого місяця 01 дня м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 04.08.1987року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 199521, ОСОБА_1 05 листопада 2017 року близько 02-00 години в м. Дніпро по пр. Слобожанському, біля будинку № 85, керував автомобілем марки «БМВ Х5» д/н АЕ 8893СК, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, від проходження огляду на стан спяніння в встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду показав, що 05 листопада 2017 року він, керуючи транспортним засобом «БМВ Х5, д/н НОМЕР_1, зупинився на вимогу працівників патрульної поліції поблизу будинку №85 по пр. Слобожанському в м. Дніпрі. Працівник поліції, підійшовши до автомобіля, запитав у нього посвідчення водія, але він посвідчення водія в транспортному засобі та особистих речах не знайшов, та повідомив працівнику поліції про його відсутність та можливе місце перебування даного посвідчення за місцем його проживання. Після цього працівники поліції запропонували йому проїхати на службовому автомобілі до місця його мешкання із метою надання посвідчення водія, на що він погодився, залишивши в салоні автомобіля свого знайомого ОСОБА_2 Коли вони приїхали за місцем його мешкання , він почав шукати вдома своє водійське посвідчення, але знайти не зміг. Після чого працівники патрульної поліції змусили його проїхати з ними до відділення поліції із метою складення адміністративного протоколу. Він почав пояснювати, що жодних правопорушень не вчиняв, та знаходиться у тверезому стані, але у відповідь поліцейські застосовували фізичну силу та спеціальні засоби кайданки. Те, що відбувалося в підїзді будинку де він мешкає, бачила його дружина - ОСОБА_3 Після чого його доставили до Амур- Нижньодніпровського відділення поліції. Там на нього склали адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, але пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних засобів або у закладі охорони здоровя працівниками поліції йому не пропонувалось. Також при складанні протоколу ніякі свідки не запрошувалися. Копії протоколу йому не видали.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 05 листопада 2017 року він рухався на транспортному засобі «БМВ Х5, д/н НОМЕР_1 під керування свого знайомого ОСОБА_1 в якості пасажира. Вони рухались по пр. Слобожанському в м. Дніпро, де їх біля будинку №85 зупинили працівники поліції. Вони зупинилися, до автомобіля підійшов працівник поліції таі запитав у ОСОБА_1 водійське посвідчення. ОСОБА_1 почав його шукати, але не знайшов та повідомив патрульним, що воно може бути дома. Після чого ОСОБА_1 разом з працівниками патрульної поліції на службовому автомобілі поїхали за місцем мешкання ОСОБА_1, а він остався чикати в автомобілі. В цей день, коли їх зупинили працівники патрульної поліції, ОСОБА_1 знаходився в тверезому стані.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 05 листопада 2017 року вона разом з дитиною знаходилась за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_3. В цей же день біля 02-30 години до дому приїхав її чоловік ОСОБА_1 Позаду нього стояли поліцейські. Її чоловік почав шукати водійське посвідчення, але знайти його не зміг. Після чого працівники патрульної поліції почали його змушувати проїхати з ними до райвідділку, щоб встановити його особу та скласти адміністративний протокол. ОСОБА_1 почав пояснювати, що ніяких правопорушень не вчиняв, але поліцейські застосовували до нього фізичну силу та наділи кайданки. Через деякий час вона поїхала шукати ОСОБА_1 та знайшла його в Амур-Нижньодніпровському районному відділені поліції. Вона бачила через вікно, як на ОСОБА_1 складають адміністративний протокол, але крім поліцейських та ОСОБА_1 в кабінеті нікого не було. Після чого ОСОБА_1 відпустили та вони поїхали додому.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були відібрані на попередньо підготовленому бланку, який містить вже заповнені графи, щодо суті правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати обєктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину. Отже, надання свідкові для заповнення пояснень, в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень даних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні були запрошені лише для відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння. Відомостей про те, що вказані свідки бачили, як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали адміністративної справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належні та допустимі докази, проте свідчення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують пояснення особи, на яку був складений адміністративний протокол.

Крім того, листом-відповіддю Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області №45.1/8889 від 15 грудня 2017 року, отриманою на адвокатський запит вих.№1411/17 від 24 листопада 2017 року, органом Національної поліції повідомлено, що перевіркою журналу відвідувачів, запрошених та доставлених (інв. №423 т.5, розпочато 13.09.2017, закінчено 25.11.2017), бази ІПС Армор, Цунамі, встановлено, що у період з 04 листопада 2017 року по 06 листопада 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області запрошено або доставлено не було. Дані свідки також не зявлялись і до суду, незважаючи на неодноразові їх виклики.

Таким чином відсутність свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у ході процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення в даній справі безпосередньо підтверджується: дослідженим судом відеозаписом, наданим органом Національної поліції, у відповідності до якого в приміщенні Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відсутні інші особи, окрім самого ОСОБА_1 та працівників поліції; листом-відповіддю Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області №45.1/8889 від 15 грудня 2017 року, згідно змісту якої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в період з 04 листопада 2017 року по 06 листопада 2017 року не запрошувались;

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП не всяка відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння утворює склад адміністративного правопорушення, а лише відмова від проходження огляду на стан алкогольного відповідно до встановленого порядку.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, та містить відсилочну норму до порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного спяніння встановлений наступними правовими нормами:

У відповідності ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Проте, як протокол про адміністративне правопорушення, так і додані до нього пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в тому числі і рапорт інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, не містять посилання на те, що ОСОБА_1 пропонувалося проведення огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров'я.

З огляду на викладене, відмова лише від проведення огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, за відсутності направлення особи поліцейським для проведення огляду на стан алкогольного спяніння до відповідного закладу охорони здоров'я неє відмовою від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відповідно до встановленого порядку, та не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів від дня винесення постанови.

Суддя

01.02.2018