Справа № 192/293/18
Провадження № 3/192/97/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"14" березня 2018 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О.О., розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 1984 року серпня місяця 19 числа в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровській області, який мешкає за адресою: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Голуба , буд. 33, працює ТОВ «Рідний продукт», на посаді оператора, середньомісячний дохід 3200 грн., має посвідчення водія категорії «В» серії ВАН №623000 від 16 липня 2013 року, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №328364 від 20 лютого 2018 року, згідно якого 20 лютого 2018 року приблизно о 08 год. 00 хв. по вул. Соборна, біля будинку №132, в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1, виїжджаючи з місця стоянки, прилеглої території, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні ушкодження, постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.3. (Б), 10.2. Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненому правопорушенні та не оспорював зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа підлягає закриттю з таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №328364 від 20 лютого 2018 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З фабули правопорушення викладеної в протоколі БД №328364 від 20 лютого 2018 року, особою, яка склала протокол не зазначено, яким транспортним засобом керував ОСОБА_1, виїжджаючи з місця стоянки, прилеглої території, та який згідно фабули внаслідок дорожньо транспортної пригоди отримав механічні пошкодження, а також з яким транспортним засобом відбулась дорожньо-транспортна пригода та під чим керуванням, тобто суть адміністративного правопорушення в протоколі викладено не повно.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За таких підстав, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст. 256 КУпАП, а суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений можливості доповнювати чи змінювати фабулу адміністративного правопорушення викладену в протоколі, тому вважаю, що можливості для висновку, що в діях ОСОБА_1 викладених в протоколі про адміністративне правопорушення є склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП немає і тому справу про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності в порядку ст. 247 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 256, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Стрельников О.О.