П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2018 Справа №607/13090/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у м. Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення Серія АА № 085470 від 18.10.2017 року, громадянин ОСОБА_1 18 жовтня 2017 року о 19 год. 30 хв., перебуваючи в пяному вигляді на загальному коридорі по вул. Злуки, 25/150, висловлювався нецензурною лайкою у присутності малолітньої дитини, погрожував фізичною розправою, розмахував руками, кричав, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився та не був доставлений працівниками поліції, які в свою чергу не виконали вимоги постанови суду від 23 жовтня 2017 року про направлення даних матеріалів справи для належного дооформлення, оскільки згідно вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, а саме ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою.

Як вбачається із досліджених матеріалів справи, ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, вчинив 18 жовтня 2017 року, отже станом на дату розподілу автоматизованою системою документообігу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріалів справи на розгляд головуючого судді Братасюка В.М., пройшло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у звязку з закінченням строків є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а, в свою чергу, метою останньої є доведення вини.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Керуючись статтями 38, 247, 268 КУпАП, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_2