1Справа № 336/7058/17 3/335/106/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР № 269377, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої ТОВ «Зернотранс» диспетчером, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. 17, буд. 25,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 року о 07-50 годині, біля ЛЕП № 57 по пр. Соборний, 105, в м. Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1, не переконалась в безпеці руху при перестроюванні вліво та допустила зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Coupe», номерний знак НОМЕР_2, водій ОСОБА_2, чим порушила п. 2.3 б, 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, травмованих не має.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про день та час судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, причину не явки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наступного.

Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КпАП України передбачає певні наслідки як обов'язковий елемент об'єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв'язку з порушенням правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам, та інше.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 17.11.2017 року серії БР № 269377, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 б, 10.1, 11.10 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування автомобілем, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 03.10.2017 року (а.с. 1);

- схемою місця ДТП до протоколу, в якому вказане місце розташування транспортного засобу на дорозі після його зіткнення, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення. Вказана схема складена в присутності ОСОБА_1, яка в ньому розписалися і зауважень до нього не заявила (а.с. 3);

- письмовими поясненнями учасників ДТП(а.с. 5,7);

- фото таблицею (а.с. 16).

З наведених вище обставин вбачається, що саме дії ОСОБА_1, яка не дотрималась під час керування транспортним засобом п. 2.3 б, 10.1, 11.10 Правил дорожнього руху України, знаходяться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан порушника, обставини, що помякшують та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33, 34, 35, 124, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. у дохід держави (р/р 0001, Отримувач: ГУК у Запорізькій області Банк одержувача: ГУДКСУ в Запорізькій області МФО 813015 ).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. (одержувач: УДКСУ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, 22030001, код отримувача , банк отримувача: УДК у м. Запоріжжя ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015, рахунок отримувача 0007, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, ).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць