Справа №359/425/18
Провадження № 3/359/331/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю представника митниці ОСОБА_1, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: ОСОБА_2, місце проживання: ОСОБА_2, м. Мозирь, вул. Фрунзе буд 166а, працює: компанія «Global Maritin ресторан-сервіс, паспорт громадянина НВ 1937481, виданий 26.07.2008 року, -
29.12.2017 року о 11 годині 20 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу „Приліт терміналу „D ДПМА Бориспіль громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3, який прилетіла до України з Балі транзитом через Катар, м. Доха, рейсом № 295, літаком а/к "Катарські авівлінії» своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.
З виявленої суми громадянці ОСОБА_2 ОСОБА_3 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 3900 євро.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» до інспекторів митниці не зверталась.
Таким чином, своїми діями громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі, передбаченому відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ № 312 від 25.07.2012 р., мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.
В якості забезпечення штрафу працівниками митниці у ОСОБА_3 було вилучено 1 700 грн. 00 коп.
Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.
В судове засідання зявився представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З його пояснень встановлено, що правильне прізвище особи, інтереси якої він представляє «Ботнер-Стецка», а не «Ботнер-Сцецка», як помилково зазначено в протоколі про порушення митних правил.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 свою вину в порушенні митних правил визнає повністю, правопорушення вчинила з необережності та у звязку з власною необізнаністю, просила повернути вилучену валюту, оскільки грошові кошти в сумі 13 900 євро належать їй особисто, вони є її заробітною платою, що підтверджується трудовим контрактом та довідкою з місця роботи. Відповідно до трудового контракту ОСОБА_3 працювала на морському судні «Астор» в період з 16 липня 2017 року по 23 грудня 2017 року з кінцевою виплатою у євро 756, 96 євро. Крім того, валюту вона не приховувала і на запитання митників відразу повідомила про приблизну суму наявну у неї. Порушення митних правил вчинено ОСОБА_3 через необізнаність законодавства України щодо ввезення в Україну грошових коштів та з необережності, а також зіграв роль той фактор, що переліт був занадто довгим та тривав близько доби, і вона була втомлена. Також представник просив звернути увагу на те, що ОСОБА_3 півроку знаходилася в рейсі на морському судні без вихідних днів та відпочинку, а в останній день передавала всі справи, а тому не мала змоги відпочити перед дорогою. Крім того, на сьогоднішній день остання проживає разом з батьком, власного житла не має, що підтверджується довідкою про місце проживання, а тому кошти їй потрібні для купівлі власного житла. На утримані ОСОБА_3 знаходяться батьки пенсіонери з невеликим розміром пенсії, оскільки вона є їх єдиною донькою, то фінансову підтримку їм може надати тільки вона. Батько ОСОБА_3 є дуже хвора людина, страждає на захворювання серцево-судинної системи, а також має камінь в лівій нирці. На сьогоднішній день потребує хірургічного лікування та постійного прийому лікарських засобів, що підтверджується медичною довідкою від 09.01.2018 року.
Представник митниці в судовому засідання просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності, думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
Так, дійсно громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 допустила порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
З цього приводу у суду достатні підстави для визнання ОСОБА_3 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 29.12.2017 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення нею даного митного правопорушення.
Вина правопорушника, окрім особистого визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, письмовими поясненнями особи, яка притягується до відповідальності під час складання протоколу, даними службової записки, описом предметів, іншими матеріалами справи та встановлена судом.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Правопорушення, яке вчинила громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 3900 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.
Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинила громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Переміщення даної суми через кордон України допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.
Таким чином, єдине діяння, яке вчинила громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.
Шкода, яку громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_3 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона перемістила гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території України. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
При прийнятті рішення суддя враховує, зазначені представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні обставини.
При перевірці вказаних обставин, судом встановлено, що валюта, яку ввозила ОСОБА_3 є її заробітною платою, що підтверджується трудовим контрактом та довідкою з місця роботи. Відповідно до трудового контракту ОСОБА_3 працювала на морському судні «Астор» в період з 16 липня 2017 року по 23 грудня 2017 року з кінцевою виплатою у євро 756, 96 євро.
Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї".
Встановлено, що грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_3 при перетині державного кордону України, є її заробітною платою та мають легальне походження, що підтверджується відповідними письмовими доказами. На сьогоднішній день остання проживає разом з батьком, власного житла не має, що підтверджується довідкою про місце проживання, а тому ці кошти потрібні їй для купівлі власного житла. Крім того, на утримані ОСОБА_3 знаходяться батьки пенсіонери з невеликим розміром пенсії, оскільки вона є їх єдиною донькою, то фінансову підтримку їм надає тільки вона. Батько ОСОБА_3 страждає на захворювання серцево-судинної системи, потребує хірургічного лікування та постійного прийому лікарських засобів, що підтверджується медичною довідкою від 09.01.2018 року.
Конфіскація цих коштів, на які розраховувала ОСОБА_3, поставить її та родину в скрутне матеріальне становище.
З огляду на ці обставини, суддя приходить до висновку, що вилучені у громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 грошові кошти є для останньої та її родини надзвичайно важливою, життєво необхідною та великою сумою.
З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї "індивідуальний надмірний тягар".
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на громадянку ОСОБА_2 ОСОБА_3 має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено з необережності та вперше.
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 в подальшому.
Таким чином, з громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил у розмірі 12 грн. 95 коп.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.
Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (громадянку ОСОБА_2, паспорт громадянина НВ 1937481, виданий 26.07.2008 року) визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк