АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/10/18 Доповідач - Стадник О.Б.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 р. м.Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Стадник О.Б.

з участю захисника ОСОБА_1,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 10 200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно постанови суду, 4 серпня 2017 року о 20 год. 32 хв. в м. Тернополі по вул. Миру, 3, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ОСОБА_3 Крузер, державний номерний знак 11ІН 9906 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 та огляду в ОСОБА_4 водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Тернопільського міськрайонного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Мотивує тим, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим протокол є недопустимим доказом його вини. Слухання справи судом проведено без його участі, чим порушено його право на захист. Зазначає, що він отримував судову повістку про виклик його в судове засідання, однак на той час перебував на стаціонарному лікуванні і не міг з'явитися в судове засідання. Звертає увагу суду на те, що він не керував даним автомобілем, та не є його власником, що можуть підтвердити свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вказує на те, що показання свідків, які зазначені в протоколі, є суперечливими, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Судом першої інстанції поверхнево досліджено матеріали справи, не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які просять задовольнити подану апеляцію, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку:

Справу розглянуто судом 19 жовтня 2017 року у відсутності ОСОБА_2, копію постанови він отримав 26 жовтня 2017 року, апеляційну скаргу подано 6 листопада 2017 року, а тому відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження не порушено.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_2, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 4 серпня 2017 року серії БР № 212913, згідно з яким інспектором роти № 4 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП лейтенантом поліції зафіксовано факт керування ОСОБА_2 4 серпня 2017 року о 20 год. 32 хв. в м. Тернопіль по вул. Миру, 3, транспортним засобом марки ОСОБА_3 Крузер, державний номерний знак 11ІН 9906, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 та огляду в ОСОБА_4 водій відмовився в присутності двох свідків.

Протокол складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, а тому він є належними доказом у справі. ОСОБА_2 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився, зауважень щодо його змісту не подавав.

Вина ОСОБА_2 також підтверджується: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 від 4 серпня 2017 року, рапортом інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_13 та рапортом інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_14 від 4 серпня 2017 року; відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, з яких вбачається, що транспортний засіб марки ОСОБА_3 Крузер, державний номерний знак 11ІН 9906, їхав по вул. Миру в м. Тернопіль, після того як автомобіль зупинили, всередині було троє людей, один з яких ОСОБА_2, який сидів на задньому сидінні позаду водія,. На місці водія нікого не було. З автомобіля після зупинки ніхто не виходив.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, 4 серпня 2017 року близько 20 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Миру вони з дітьми знаходилися на тротуарі, коли побачили автомобіль сірого кольору марки Тойота, державний номерний знак 11ІН 9906, який на великій швидкості рухався на них. Після того як автомобіль зупинився, з нього вийшов водій, який виглядав наступним чином: коротко стрижене темне волосся із залисиною, в синіх джинсах, без футболки, високого зросту та міцної тілобудови.

В судовому засіданні апеляційного суду інспектор роти № 4 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_13 ствердив, що 4 серпня 2017 року близько 20 год. перебуваючи на патрулювання отримав виклик від жінок, що гуляли з дітьми про те, що водій автомобіля ОСОБА_3 Крузер № 11ІН 9906 рухається по тротуару вул. ОСОБА_6 м. Тернополя. Водій знаходиться в стані алкогольного спяніння. Вони описали прикмети водія та надіслали його фото. Прибувши на місце події побачив описаний свідками автомобіль, який продовжував рухатись по тротуару. Даний автомобіль було зупинено. Після зупинки з місця водія не виходив, а усі двері були зачинені. В автомобілі відбувався якийсь рух, але цього не було видно бо вікна автомобіля були затемнені, а через лобове скло було видно, що хтось пересідає з місця водія на задннє сидіння, але відеокамера цього не зафіксувала. Згодом двері автомобіля відкрилися і виявилося, що в автомобілі знаходяться троє осіб. На місці водія нікого не було. По опису свідків та направленому ними фото ОСОБА_2 був схожий на описаного ними водія автомобіля - коротко стрижене темне волосся із залисиною, в синіх джинсах, без футболки, високого зросту та міцної тілобудови. Інші двоє мужчин були зовсім іншої зовнішності. Вони зразу ж заявили, що за кермом автомобіля не були і відійшли від автомобіля. ОСОБА_15 поводив себе агресивно ображав працівників поліції і було явно видно, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Від проходженя огляду на стан спяніння він відмовився. Зважаючи на агресивну поведінку, його було затримано і у приміщенні поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, пердбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 щодо того, що він не керував транспортним засобом, а знаходився в ньому лише як пасажир, спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 4 серпня 2017 року, показаннями свідка ОСОБА_13

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 заявив, що саме він був за кермом автомобіля марки ОСОБА_3 Крузер, державний номерний знак 11ІН 9906 їхав по вул. Миру в м. Тернополі. На прохання ОСОБА_2, який вжив у цей день алкоголь він прибув на вул. ОСОБА_6 та автомобілем повинен був завезти його додому. Коли зупинили працівники поліції згадав, що у нього відсутнє посвідчення водія. З цих причин пересів на заднє сидіння і не зізнався, що він був за кермом. Хотів збігати додому, взяти посвідчення водія, і потім повідомити, що він керував автомобілем. Коли взяв з дому посвідчення водія то на місці зупинки уже нікого не було.

Свідчення свідка ОСОБА_5 суперечливі по часу та обставинам викладення подій, суперечать іншим доказам у справі, зокрема відеоматеріалам з нагрудних камер працівників патрульної поліції, з яких вбачається, що він не покидав місця події після зупинки автомобіля, а тому на думку суду, направлені на уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п. 2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_2 не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Твердження ОСОБА_2 про те, що порушено його право на захист, не відповідає дійсності.

Як убачається з матеріалів справи, судом першої інстанції неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 Він особисто подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, що підтверджується відмітками щодо встановлення його особи, здійсненими працівниками суду. Перед судовим засіданням 19 жовтня 2017 року ОСОБА_2 особисто подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні. На думку суду, вказане свідчило про затягування розумних строків розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 268 КУпАП, суд правомірно розглянув справу за його відсутності.

Твердження у апеляційній скарзі про те, що суд розглянув справу без врахування всіх обставин справи безпідставні, оскільки суд дослідив усі наявні в матеріалах докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстав для скасування судового рішення немає.

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це просить ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_16