Провадження № 3/201/3908/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., за участі прокурора Кривцун С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Дніпропетровській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого заступником начальника відділу якості аудиту управління ДФС у Дніпропетровській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, №3, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, будучи посадовою особою центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, перебуваючи за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1, несвоєчасно, тобто 30.07.2017, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (щорічну, 2016) шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав себе винним, пояснивши, що в звязку з проведенням прокуратурою Запорізької області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000434 від 07.12.2016 року, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя його було відсторонено від займаної посади в управлінні аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області терміном з 16.01.2017 року по 03.05.2017 року. Крім того, у зазначений час з січня по травень 2017 року, тим самим судом йому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22-00 години до 08-00 годин. У денний час він міг вільно пересуватись, але доступ до ГУ ДФС у Дніпропетровській області йому було обмежено. Під час слідчих дій у січні 2017 року, в нього було вилучено флеш носій інформації з електронним цифровим підписом та ключем доступу до сайту «НАЗК». У липні 2017 року ним було отримано новий ключ з електронним цифровим підписом за допомогою міністерства юстиції, після чого за допомогою даного ключа ним було здійснено доступ до сайту «НАЗК» та подано декларацію за 2016 рік 30.07.2017 року. У період з січня по квітень 2017 року до АЦСК ПАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання електронного цифрового підпису не звертався у звязку з тим, що через скрутне фінансове становище за місцем мешкання було відключено інтернет доступ, а тому ні до ПАТ КБ «ПриватБанк» ні до сайту «НАЗК» з домашнього компютера він доступу не мав. В звязку з викладеним вважає, що пропуск строку подання декларації відбувся з поважних причин, в його діях не було умислу, як обовязкової ознаки обєктивної сторони правопорушення, а тому просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутність складу правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1М, посилався на те, що чинним законодавством виключно до повноважень НАЗК віднесено перевірку декларацій, за результатами якої НАЗК має скласти висновок і тільки тоді органи поліції мають складати протокол, однак в його випадку НАЗК висновок не складали і поліцейський склав протокол без наявних у нього повноважень.

Також ОСОБА_1 зазначив про наявність підстав для закриття справи у звязку з малозначністю правопорушення, оскільки він притягується до адміністративної відповідальності вперше, за місцем роботи характеризується позитивно, умислу на несвоєчасне подання декларації не мав, від його дій будь-яких негативних наслідків не настало, шкоди державі та інтересам суспільства не завдано

Крім того ОСОБА_1 зазначив, що на час розгляду справи закінчились строки притягнення його до адміністративної відповідальності, що є додатковою підставою для закриття провадження у справі.

Заслухавши думку учасників справи про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові докази долученні до матеріалів справи, приходжу до наступних висновків з наступних підстав.

Як вбачається з наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 77-о від 10.02.2016 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу якості аудиту управління аудиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області і останній був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції» 05.05.2015 згідно його розписки та попереджений про обмеження спрямовані на запобігання повязаним з корупцією правопорушенням.

Згідно п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 являється субєктом на якого поширюється дія вказаного Закону і субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією.

Судом також встановлено з даних з сайту Єдиний державний реєстр декларацій те, що ОСОБА_1 подано щорічну декларацію за 2016 рік лише 30.07.2017 року в той час як ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлює обовязок подання такої декларації до 1-го квітня.

Також судом встановлено, що 29.12.2016 було проведено обшук у службовому кабінету ОСОБА_1 в ході якого у останнього вилучено флешкарти на яких, зі слів ОСОБА_1 знаходився ключ з його електронним підписом.

Враховуючи, що інших даних про інформацію яка була на флешкарті не має, суд враховуючи принцип презумпції невинуватості закріплений в ст. 62 Конституції України, вважає за можливе прийняти доводи ОСОБА_1 про те, що на одному з флешносіїв був ключ з електронним підписом і ОСОБА_1 був фактично з 29.12.2016 позбавлений такого ключа.

Також судом встановлено, що в період з 16.01.2017 по 15.03.2017 ОСОБА_1 на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2017 був відсторонений від своєї посади.

В той же час ОСОБА_1 в період з 27.03.2017 по 28.04.2017 перебував під домашнім арештом згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2017 р.

Згідно документів про отримання електронного ключа ГУ ДФС звернулось з заявою про отримання такого ключа 09.06.2017, однак інформацію про дату його отримання суду не надано.

Таким чином, з наданих суду документів вбачається, що фактично з 29.04.2017 ОСОБА_1 мав можливість вчинити дії для отримання електронного ключа, однак не вчинив їх в той час як не мав жодних перешкод для цього.

Його посилання про відсторонення від посади до середини травня не знайшло свого підтвердження з наданих суду документів, а посилання на відсутність коштів для оплати послуг інтернетзвязку нічим не обґрунтоване, так як доступ до інтернет звязку в умовах сучасності є безперешкодним, а в деяких випадках і безкоштовним.

Таким чином, починаючи з 29.04.2017 ОСОБА_1 мав можливість вчиняти дії направлені на подання декларації, однак подав декларацію лише 30.07.2017.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на відсутність у поліції повноважень на збір доказів, то суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 13 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноваженими субєктами протидії корупції являються - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 1724-1729 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками національної поліції в межах своїх повноважень було виконано перевірку за фактом скоєння адміністративного правопорушення та по завершенню перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Відносно доводів ОСОБА_1 про відсутність умислу в його діях, суд не приймає їх до уваги, оскільки під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за минулий рік. Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, лише вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. В діях ОСОБА_1 судом не встановлено жодної з вищезазначених обставин, котра б виключала відсутність умислу в його діях.

Доводи ОСОБА_1 щодо закриття справи у звязку з малозначністю правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки не притягнення останнього раніше до адміністративної відповідальності та не настання будь-яких негативних наслідків від невчасного подання декларації не робить це правопорушення малозначним.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, так як саме починаючи з 01.04.2016 року працівникам поліції стало відомо про невчасне подання ним декларації, суд не приймає до уваги, оскільки згідно результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, здійсненому 18.06.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 опублікував декларацію за період 01.01.2016 року -31.12.2016 рік лише 30.07.2017 року. Але як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа про адміністративне правопорушення до суду надійшла 28.09.2018 року, та вже на день надходження справи передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня виявлення правопорушення минув.

Суд вважає, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що правопорушення виявлено 18.06.2018 року та на день розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення за вчинення даного правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ч.3 ст.38 КУпАП без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладено, керуючись ч.3 ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 притягнутого за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.П. Мельниченко