Справа № 442/625/18 Провадження №3/442/258/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Працівниками Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 035768 від 18.01.2018.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 035768 від 18.01.2018 категорично не згідний, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а спав у ньому.

В судове засідання суд викликав працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, та свідків, проте ніхто з них на виклик суду не зявився.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України „Про Національну поліцію, наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ „Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних від 24.11.2015 № 14/1 чітко регламентують, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, а також вказується коли поліцейський повинен її обовязково вмикати. Враховуючи той факт, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечував факт керування транспортним засобом, то необхідним є долучення такого відеозапису до протоколу про вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути повинні тлумачитись на користь даної особи.

Стаття 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобовязує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа „Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування „поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі „Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25).

Так, суд вважає, що поліцейський при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяв не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, а тому відповідно до вимог ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення суд не може визнати беззаперечним доказом виявлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1, як водія транспортного засобу.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обовязкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема обєктивної та субєктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14).

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 035768 від 18.01.2018 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, з метою обєктивного розгляду даної справи прихожу до висновку про необхідність направлення адміністративного матеріалу для належного оформлення органу, який його склав.

Керуючись ст.ст. 256, 276, 284, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути в Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області для дооформлення матеріалів справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С. Кучаковський