ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018р. суддя Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Половінкін Б.О., розглянувши в м. Бахмут Донецької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Артемівської місцевої прокуратури Донецької області Шабаліна С.В. (далі - прокурор) на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2017р., якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП за малозначністю вчиненого ним правопорушення та провадження по справі закрито,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2017р., ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП за малозначністю вчиненого ним правопорушення та обмежено усним зауваженням, провадження по справі закрито.

28.12.2017р. прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він прохає постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2017р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 скасувати, з прийняттям нової постанови, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП.

(а.с. 51-53)

Постановою судді Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Стародуба О.Г. апеляційну скаргу прокурора на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2017р., якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП за малозначністю вчиненого ним правопорушення та обмежено усним зауваженням, провадження по справі закрито, повернуто прокурору.

(а.с.55)

19.01.2018р. прокурором вдруге подано апеляційну скаргу, в якій він:

- зазначає, що право апеляційного оскарження прокурором постанов у справах про адміністративні правопорушення передбачено ст. ст. 8, 129 Конституції України, ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої ЗУ № 475/97-ВР від 17.07.1997р. ст. 250 КУпАП, не дивлячись на відсутність такого права у ч.2 ст. 294 КУпАП, тому, на його думку, постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2017р. може бути оскаржена в апеляційному порядку;

- вказує, що судом не враховано, що право апеляційного оскарження прокурором, як учасником процесу відповідно до ч.2 ст. 250 КУпАП, постанов у справах про адміністративні правопорушення передбачено ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8, 129 Конституції України;

- вважає, що незаконна відмова в доступі до правосуддя під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків відповідно до ст.106 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», є підставою дисциплінарної відповідальності судді;

- прохає поновити строк апеляційного оскарження постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2017р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, скасувати зазначену вище постанову, з прийняттям нової постанови, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП.

Ознайомившись з поданою апеляційною скаргою прокурора приходжу до наступних висновків.

Статтями 2 та 7 КУпАП встановлено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-VIII від 16.03.2017 року, що набрав чинності з наступного дня після його опублікування, зокрема з 16.04.2017 року, внесено зміни до ст. 294 КУпАП. Так, перше речення частини другої викладено в такій редакції: "Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу".

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, у зазначених вище статтях КУпАП законодавець встановив вичерпний перелік суб'єктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, і чітко відмежовано право прокурора на оскарження постанов виключно в сфері застосування заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Так, положення ст. 250 КУпАП регламентують право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт, проте за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, він не застосовується.

До того ж, згідно з положеннями ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, ідеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 чітко зазначено: «повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством».

Таким чином, в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження постанови про адміністративне правопорушення пов'язаного з корупцією.

За таких підстав апеляційний суд приходить до висновку повернення прокурору його апеляційної скарги, як такої, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження зазначеного судового рішення.

Також звертаю особливу увагу на те, що безпідставне наголошення в апеляційній скарзі про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності є безпосереднім тиском на суд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Артемівської місцевої прокуратури Донецької області Шабаліна Станіслава Валерійовича на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2017р., якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП за малозначністю вчиненого ним правопорушення та провадження по справі закрито, повернути йому разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Б.О.Половінкін

Донецької області