Справа № 461/6032/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/811/213/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці ДФС Квика В.М., захисника ОСОБА_3 - адвоката Бориславського А.Л., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 18.09.2018 року провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Повернуто ОСОБА_3 автомобіль марки «Mazda» р.н. НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, 1999 року випуску, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №4098/20900/18 від 09.07.2018 року.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №4098/20900/18 від 09.07.2018 року 06.07.2018 року о 23 год. 06 хв. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС із Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор» в'їхав автомобіль марки «Mazda» модель «323» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3. До митного оформлення ОСОБА_3 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FM 147440, виданий 06.03.18 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Mazda» модель «323» р.н. НОМЕР_1 VIN:НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території Республіки Польща серії НОМЕР_3, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_2 а також надав Oswiadczenie/Доручення № 6630/2018 від 05.07.2018 року засвідчене нотаріусом Notariusz Wojciech Pusz, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданим автомобілем ОСОБА_3. Під час здійснення митних формальностей відносно ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Mazda» модель «323» р.н. НОМЕР_1 VIN:НОМЕР_2 виникла підозра щодо достовірності поданих ОСОБА_3 документів на право користування автомобілем.

У зв'язку з цим, даний автомобіль було затримано для проведення перевірки. Зокрема, 09.07.2018 року за вих. № 12810/10/13-70-20/38 Львівською митницею ДФС було скеровано запит до нотаріальної канцелярії Wojciech Pusz в м.Перемишль (Przemysl), Республіка Польща з проханням надання інформації, чи видала згадана вище нотаріальна канцелярія ОСОБА_3 доручення на користування автомобілем а саме: Oswiadczenie/Доручення № 6630/2018 від 05.07.2018 року. Митницею за вхідним № 618/10/13-70-20 від 09.07.2018 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якої, нотаріус Wojciech Pusz повідомив, що документи Oswiadczenie/Доручення № 6630/2018 від 05.07.2018 на прізвище ОСОБА_3 в його нотаріальній канцелярії не видавалися та на них немає його підпису, а печатки є підробленими. Від надання пояснень громадянин ОСОБА_3 відмовився.

Представник Львівської митниці ДФС Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції статті зі стягненням витрати Львівської митниці ДФС за зберігання товару.

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та не вмотивованою, висновки, викладені в постанові суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, на думку представника митниці, в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, зокрема умисел на його вчинення.

Заслухавши пояснення представника митниці в підтримку поданої апеляційної скарги, захисника, який заперечив апеляційні вимоги, дослідивши матеріали справи №461/6032/18 та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи дотримані вказані вимоги закону, перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про не доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є обгрунтованим, оскільки митним органом неповно зібрано доказів у справі, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про винуватість ОСОБА_3 у порушенні вказаних митних правил.

Так, в з дотриманням вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд належним чином перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_3 у вчиненому.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Орган доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_3 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необов'язкова.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Більше того, в матеріалах справи відсутні належним чином та у встановленому порядку перекладені документи з польської мови на українську мову, що свою чергу унеможливлює прийняти їх як належні та допустимі докази у справі, натомість міститься довільний переклад, що здійснений неналежним перекладачем - митним інспектором.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, приходжу до переконання про те, що постанова суду від 18.09.2018 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню з поверненням матеріалів органу, який склав протокол про порушення митних правил для належного оформлення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 18 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3 скасувати.

Матеріали протоколом про порушення митних правил №4098/20900/18 від 09.07.2018 року повернути Львівській митниці ДФС через Галицький районний суд м.Львова для належного доопрацювання та оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.