Справа №587/1995/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/516/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області, від 24 вересня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області, від 24 вересня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

26 липня 2018 року, о 14 год. 10 хв., в с. Склярівка Сумського району Сумської області по вул. Молодіжна ОСОБА_3 керував транспортним засобом автомобілем марки «Москвич 2140 АЗКЛ», реєстраційний номер А НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного спяніння. На вимогу працівників поліції пройти обстеження на стан спяніння ОСОБА_3 від проходження огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_4 у апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що всупереч поданої захисником заяви про перенесення справи, суд розглянув справу без участі ОСОБА_3 та захисника чим порушив право ОСОБА_3 на захист.

Захисник зазначає, що обставини, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам, так як ОСОБА_3 не був за кермом автомобіля, а знаходився в ньому в якості пасажира. Працівники поліції підійшли до нього з вимогою надати їм водійське посвідчення. У звязку з відсутністю у ОСОБА_3 посвідчення, відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 1 КУпАП. Так як ОСОБА_3 почав сперечатися із працівниками поліції то йому було запропонувано пройти огляд на стан його алкогольного спяніння в медичному закладі, так як у працівників поліції не було технічного засобу для перевірки стану особи на наявність алкоголю. Їхати на огляд в Сумську районну лікарню ОСОБА_3 погоджувався за умови, що його привезуть назад в с. Склярівка. Оскільки працівники поліції відмовились доставляти ОСОБА_3 назад до с. Склярівка то ОСОБА_3 відмовився їхати до медичного закладу для обстеження.

За таких обставин захисник ОСОБА_4, що ОСОБА_3 не відмовлявся пройти обстеження на стан спяніння, у звязку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки в разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею, у відповідності зі ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, були повно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

За результатами дослідження суддею протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 388937, від 26 липня 2018 року (а. с. 1), пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6В (а. с. 4 5) та відеозапису обставин події (а. с. 7), судом було встановлено, що від огляду на стан спяніння ОСОБА_3 відмовився.

Так з відеозапису наданого працівниками поліції вбачається, що ОСОБА_3 спочатку було запропоновано пройти огляд на стан спяніння з застосуванням технічного засобу газоаналізатора «Драгер», а після відмови ОСОБА_3 від проходження такого огляду, поліцейський запропонував йому пройти медичний огляд в Сумському обласному наркологічному диспансері від якого ОСОБА_3 також відмовився.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що мотиви апеляційної скарги щодо недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не заслуговують на увагу.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює покази ОСОБА_3І та свідка ОСОБА_7. з приводу мотивів апеляційної скарги, що автомобілем ОСОБА_3 в той день не керував, оскільки в процесі перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ані свідок ОСОБА_7, який був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ані сам ОСОБА_3, не заявляли про те, що ОСОБА_3 автомобілем не керував, а тому суд апеляційної інстанції такі доводи вважає надуманими і такими, що спрямовані з метою здійснення захисту ОСОБА_3 для уникнення адміністративної відповідальності.

Натомість, в процесі перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом апеляційної інстанції було встановлено, що саме ОСОБА_3 вийшов з салону автомобіля з місця водія під час його зупинки працівниками поліції.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи міститься два клопотання захисника ОСОБА_4, від 15 серпня 2018 року, про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що ОСОБА_3 перебуває за межами м. Суми та, від 19 вересня 2018 року, через зайнятість захисника у розгляді іншої судової справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставин суд правильно зробив висновок про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_3 та його захисника, оскільки вони, будучи обізнаним про час та місце розгляду судом справи, зловживаючи своїм правом на подання клопотань про відкладення розгляду справи, затягували розгляд справи з метою досягти закінчення перебігу строків в період яких можливе застосування адміністративного стягнення, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинене.

Апеляційний суд, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у співставленні з мотивами апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, вважає мотиви апеляційної скарги такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх такими, що спрямовані на забезпечення уникнення ОСОБА_3 адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції такою, що винесена судом на підставі встановлених та досліджених доказів в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненому, враховуючи, що судом відносно ОСОБА_3 застосовано стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування постанови судді.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області, від 24 вересня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.