ПОСТАНОВА

Справа №521/221/18

Номер провадження 3/521/784/18

6.02.2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Передерко Д.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Одесі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, яка народилася 19.02.1976 року, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 18.12.2017 року, у 0 годин 05 хвилин, в районі будинку №12 по вул. Мясоїдівскій у місті Одесі, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом TOYOTA AVENSIS державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленого законом порядку ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків.

Зявившись до судового засідання, ОСОБА_1 свою вину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнала, та пояснила, що дійсно, у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час вона була зупинена працівниками патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху в районі вулиці Мясоїдівський у м. Одесі, яки вона допустила у стані сильного душевного хвилювання та поганого самопочуття. В ході складання документів за вчинене порушення правил дорожнього руху одним з патрульних їй було запропоновано на місті пройти огляд на стан алкогольного спяніння. Вона, не відмовляючись від пропозиції працівника поліції, спитала, чи є сертифікованим спеціальний прилад для вимірювання змісту алкоголю, на що той повідомив, що прилад пройшов своєчасну сертифікацію. Більш в той день ніхто з боку працівників патрульної поліції не пропонував їй пройти огляд на стан алкогольного спяніння.

Дослідивши докази, надані органом національної поліції на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що ці докази є сумнівними і недостатніми для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ОСОБА_2 При цьому суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУ про АП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів … протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 279 КУ про АП, суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення, має повноваження заслухати осіб, яки беруть участь у розгляді справи, дослідити докази і вирішити клопотання, тобто перелік повноважень суду при розгляді справ вказаної категорії є вичерпним. Вказані положення КУ про АП обмежують суд у вчиненні будь яких інших дій, спрямованих на здобуття доказів винності чи невинності особи, яка притягується до відповідальності без наявності відповідних клопотань учасників розгляду. З огляду на це, суд надає оцінку лише тим доказам, які були надані відповідним органом і які містяться в матеріалах адміністративного провадження.

Згідно наданих до суду матеріалів, які надійшли з органу національної поліції, факт відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозаписом з місця події.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, кожен окремо, не підтвердили в суді факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння та в подальшому, скориставшись положеннями ст. 63 Конституції України, відмовились від дачі показів відносно ОСОБА_1, яка є їх близькою родичкою.

Дослідивши у суді наданий працівниками патрульної поліції відеозапис з місця події, який міститься на двох лазерних дисках, суддя приходить до наступного. Аналіз поведінки ОСОБА_1, зафіксований відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, дійсно дає підстави судді для сумнівів в тому, що під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції водій перебувала у тверезому стані. Разом із цим, суддя не знаходить в наданому доказі даних, які б підтверджували факт пропозиції з боку працівників патрульної поліції, пройти водієві, згідно діючої процедури, огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів чи прослідувати до медичного закладу охорони здоровя для проведення медичного дослідження. Також інформація, яка міститься у цих відєофайлах, не підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан спяніння.

Відповідно до ст.62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, на підставі чого суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУ про АП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 283, 284 КУ про АП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Передерко Д.П.