Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2896/18 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А.В.
Категорія ч.2 ст.172-6 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Завязуна С.М.,

секретар Скородинська Г.В.,

за участю прокурора Толочко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду житомирської області від 12 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 обіймаючи посаду керівника апарату Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 19.08.2016 року № 1153/29283, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження за відсутністю правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що винесена постанова в неповній мірі відповідає реальним обставинам події. Вважає від того, що він із запізненням і через незнання закону самостійно відновив інформацію про свій майновий стан у декларації не настало наслідків, які передбачені ст.9 КУпАП. Також, судом не доведено наявність у його діях корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що він повністю погоджується з висновком суду в частині закриття справи, оскільки це в черговий раз підтверджує те, що саме з його відомостей поданих у декларації стало відомо про його майновий стан.

Заслухавши прокурора, яка просила оскаржену постанову залишити без змін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП дотримався.

Відповідно до ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Не кожне діяння чи бездіяльність, яке, хоча і підпадає під його ознаки, є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Для кваліфікації діяння особи за ч.2 ст.172-6 КпАП України необхідним є встановлення саме факту несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. Настання наслідків чи їх відсутність від такого несвоєчасного подання декларації на кваліфікацію дій за ч.2 ст.172-6 КУпАП не впливає, з цього приводу апеляційні доводи є безпідставними.

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що відповідно до розпорядження голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області №35-к від 04.08.2008 року ОСОБА_1 було призначено з 04 вересня 2008 року на посаду керівника апарату райдержадміністрації (а.с.23).

27.04.2015 року ОСОБА_1 попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» (а.с.27).

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закону, зокрема підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, передбачено його розповсюдження на державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування.

У зв'язку з цим, на ОСОБА_1 поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», і, на підставі п. п. в) п. 1 ч. 1 вказаного Закону, він є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 27.01.2017 року продав квартиру АДРЕСА_1, вартістю 142489 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (а.с.35-36).

Як убачається з матеріалів справи, зокрема з відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій щодо подання декларації (щорічної) ОСОБА_1 рік (а.с.66-69), у декларації за 2017 рік ОСОБА_1 повідомив про свій майновий стан, в тому числі щодо придбання квартири. Однак, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пункту 6 розділу 11 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 зі змінами від 06.09.2016 № 20, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2016 за № 1366/29496, від 02.12.2016 № 132, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 99/29967, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України від 21.12.2016 № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1 600,00 грн. Таким чином станом на 1 січня 2017 року 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб дорівнює 80 000,00 грн.

У звязку з цим, ОСОБА_1 зобовязаний був протягом 10 днів, тобто з 00 год.00 хв. 28.01.2017 року по 23 год.59 хв. 06.02.2017 року повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), повідомлення про суттєві зміни ОСОБА_1 подано 31.05.2017 року, тобто з пропущенням десятиденного строку, визначеного законодавством.

Поважних причин пропуску строку несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не подала.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 182 (а.с. 5-11), розпорядженням №35-к від 04.08.2008 року (а.с.23); відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій щодо подання декларацій (щорічних) ОСОБА_1 за 2015, 2016, 2017 роки та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані дата публікації 31.05.2017 року (а.с.15); договором купівлі-продажу від 27.01.2017 року (а.с.35-36).

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, а тому є необгрунтованими.

Вище перелічені докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достовірними, на переконання апеляційного суду повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Підстави для застосування положень, передбачених п.1 ст.247 КУпАП відсутні.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Завязун