ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката Філіповського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, 19 липня 2018 року о 04.50 год. в м. Дніпро по вул. Шолом Алейхем 4/26, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по адміністративній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції необгрунтовано було відмовлено йому у задоволенні заявлених ним клопотань в судовому засіданні, що свідчить про упередженість судді при розгляді цієї справи.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що він був доставлений поліцейськими до медичного закладу для визначення стану наркотичного сп'яніння, а також відомості про складення направлення його на огляд з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп'яніння.

Натомість, місцем складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 439395 від 19.06.2018 року зазначено вул. Шолом Алейхема, що вказує на складання вказаного протоколу поза межами закладу охорони здоров'я.

Вказує на те, що у постанові суду відсутня оцінка фактичним обставинам справи, які мають значення для прийняття обгрунтованого рішення.

Також зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи та прізвища свідків, які б підтвердили те, що він відмовився підписувати вказаний протокол.

Крім того, судом не надано жодної оцінки тому факту, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом та не поставили автомобіль на штрафмайданчик.

Вказує на те, що суд безпідставно критично поставився до медичного висновку від 19.07.2018 року, який був ним наданий, та з якого вбачається, що станом на 19.07.2018 року о 05.35 годин він не перебував ані в наркотичному, ані в алкогольному сп'янінні.

Заслухавши доповідь судді, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Згідно із ст.283 КУпАП постанова має містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Разом з тим, суд першої інстанції пославсь на зазначені у протоколі відомості, не вказавши у постанові, які саме обставини були встановлені в ході розгляду справи та за якими ознаками суд визнав винним ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд, пославшись як на докази вини ОСОБА_1 - протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, не звернув уваги на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечував наявність у нього ознак наркотичного сп'яніння, та не надав оцінки письмовим показанням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких не викладені будь-які посилання на ознаки наркотичного сп'яніння, виявлені у ОСОБА_1 , а тому вказані докази не можуть підтверджувати встановлені судом обставини- керування автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння.

Отже, зазначені судом докази не підтверджують встановлені ним обставини, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови.

Під час апеляційного перегляду зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини не знайшли підтвердження наданими доказами.

Так, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп'яніння, оскільки не містять викладення будь-яких ознак сп'яніння.

До суду апеляційної інстанції вказані свідки не з"явились, з"ясувати в них обставини події та усунути розбіжності не представилось за можливе.

До матеріалів справи також не був долучений відеозапис події на підтвердження зазначених у протоколі відомостей.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги письмові пояснення свідків , оскільки вони не містять підтвердження наявності ознак наркотичного сп'яніння у водія ОСОБА_1

Отже, сам по собі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, проведення такого огляду можливе лише за наявності ознак сп'яніння(Розділ ІІ, п.1, п.12).

Крім того, надані матеріали не містять відомостей про відсторонення водія від керування транспортним засобом відповідно до ст.266 КУпАП, що також ставить під сумнів висновки суду першої інстанції про наявність ознак сп"яніння.

Не виявлено у водія ознак сп"яніння також і під час медичного огляду, що відбувся відразу після складання щодо нього протоколу.

Отже, будь-яких ознак стану наркотичного сп'яніння у ОСОБА_1 на підставі наданих доказів не встановлено, а тому підстави для проведення огляду на стан сп'яніння були відсутні, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року- задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко