Справа №295/8985/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гулак Н.А.,

за участю секретаря судового засідання Дзюбенко С.О.,

прокурора Пянківського М.Ю.

розглянувши матеріали справи, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює фахівцем І категорії ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 року на спільному засіданні адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 за адресою: пр-т Незалежності, 172 в м. Житомирі під час розгляду питань про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку, член комісії ОСОБА_1 не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів у звязку з вирішенням питання щодо виділення їй житлової площі, а саме: однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, вчиняла дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги, встановлені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 28, частиною другою статті 35 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, член житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 ОСОБА_1 відповідно до Форми П-2 ДС 21.10.1998 року прийняла Присягу державного службовця, тобто на момент розгляду питань про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку, перебувала на посаді фахівця І категорії ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8».

Відповідно до Положення про державну установу «Житомирська установа виконання покарань №8», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2016 року №3679/121/5, Житомирська установа виконання покарань №8 є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

У частині восьмій статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» зазначено, що на спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія Закону.

Відповідно до Положення про житлову комісію Житомирської установи виконання покарань №8, затвердженого начальником державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» ОСОБА_2, члени комісії зобовязані додержуватися норм чинного законодавства з питань квартирного обліку та надання житла, цього Положення, обєктивно та неупереджено розглядати матеріали засідань комісії.

На спільному засіданні адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, що відбувалось 29.11.2016 року, розглянуто питання щодо виділення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, 29.11.2016 року під час спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 у члена комісії ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, обумовлений бажанням отримати особисту вигоду у вигляді позитивного рішення щодо виділення собі житлової площі, та як наслідок покращення свого матеріального положення, що свідчить про її перебування в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому ОСОБА_1 брала участь у розгляді питання щодо виділення собі житлової площі.

Таким чином, при голосуванні у члена комісії ОСОБА_1 мала місце суперечність між службовими повноваженнями та приватним інтересом, що є конфліктом інтересів.

За результатами спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 29.11.2016 року прийнято рішення щодо виділення ОСОБА_1 однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з протоколом спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 від 29.11.2016 року, затвердженим начальником Житомирської установи виконання покарань №8 ОСОБА_2, на вказаному засіданні буди присутні від адміністрації: ОСОБА_2, голова комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області ОСОБА_3, головний спеціаліст юрисконсульт управління ОСОБА_4; голова комісії: ОСОБА_5; члени комісії: ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9; секретар комісії: ОСОБА_10

За рішення щодо виділення ОСОБА_1 однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 проголосували «за» - 6 членів комісії, «утримались» - 1, «проти» - 0.

Відповідно до результатів голосування ОСОБА_1 взяла участь у розгляді зазначеного питання шляхом голосування у формі «утрималися».

Таким чином, член комісії ОСОБА_1 приймала участь в розгляді питань щодо виділення собі однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2, при цьому не повідомивши про наявність у неї реального конфлікту інтересів, однак могла приймати участь у розгляді зазначеного рішення лише за умови, що її неучасть у прийнятті зазначених рішень комісією призвела б до втрати її правомочності. В такому разі участь члена комісії ОСОБА_1 у розгляді зазначених рішень мала б здійснюватися під зовнішнім контролем.

Відповідно до Положення про житлову комісію Житомирської установи виконання покарань №8, затвердженого начальником державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» ОСОБА_2, засідання комісії вважається правомочним, якщо на ньому присутні дві третини від загальної кількості її членів. Рішення комісії приймається відкритим голосуванням і вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість членів комісії, присутніх на засіданні.

Проте з протоколу спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 від 29.11.2016 року, затвердженого начальником державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» ОСОБА_2, вбачається, що неучасть члена комісії ОСОБА_1 під час розгляду та прийняття рішень щодо виділення їй однокімнатної квартири не призвела б до втрати правомочності органу.

Отже, член житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 ОСОБА_1 у ситуації, що склалася, не могла приймати участь у розгляді рішення щодо виділення собі однокімнатної квартири.

Таким чином, член житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 ОСОБА_1 всупереч чинним нормам законодавства, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та його представницькими повноваженнями, з метою задоволення власних, корисливих інтересів не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час розгляду та прийняття рішення щодо виділення собі однокімнатної квартири, чим порушила вимоги пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

У судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження по справі закрити за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала, посилаючись на те, що жодних порушень вимог антикорупційного законодавства не допускала. Пояснила, що на засіданні адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської УВП №8 від голосування утрималася, чим не допустила конфлікт інтересів. Тим більше, 25.11.2016 року службовою запискою повідомляла начальника установи про можливий конфлікт інтересів.

Враховуючи, що зазначені адміністративні правопорушення вчинені однією особою, суд вважає за можливе обєднати справи в одне провадження.

Заслухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2017 року №43-03/66; протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.2017 року №43-03/65; письмові пояснення ОСОБА_1; копію службової записки; копію Положення про Третій відділ (Центральний регіон) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції, затвердженого наказом керівника апарату НАЗК від 05.08.2016 року №34; копію Положення про Департамент моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції НАЗК, затвердженого рішенням НАЗК від 19.05.2016 року; копії рішення НАЗК від 11.08.2016 року №9 «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції», рішення №1 НАЗК від 19.05.2016 року, рішення від 09.02.2017 року №47, рішення від 16.03.2017 року №94, рішення від 06.07.2017 року №287; копію Положення про державну установу Житомирська установа виконання покарань №8; копію наказу від 04.06.2015 року №110 про створення житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8; копію Положення про житлову комісію Житомирської установи виконання покарань №8; копію витягу з особової справи ОСОБА_6; копію протоколу спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 від 29.11.2016 року, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на спеціалістів Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

У відповідності до п.п.1, 2, 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, в тому числі і особи рядового та начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що службова записка від імені фахівця І категорії ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» ОСОБА_1 у журналі вхідної кореспонденції не зареєстрована, в протокол засідання не заносилася, чим порушені особливості врегулювання конфлікту інтересів, та вона не мала права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Своїми діями, які виразилися у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Своїми діями, які виразилися у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, і дана обставина доведена належними й допустимими доказами, що не виключає склад адміністративних правопорушень в її діях.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-7 ч. 1, 172-7 ч. 2, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати в одне провадження справи №295/8985/17 та №295/8986/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1.

Обєднаній справі присвоїти № 295/8985/17.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Н.А. Гулак

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.