ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/4910/18 Суддя 1 інстанції: Маньковська О.О.
Провадження: 33/818/147/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

31 жовтня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюКомінтернівського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 11 липня 2018 року о 22-10 год. керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1, біля будинку 130-В по вул. Ньютона в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп»яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров»я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою провину заперечував.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКомінтернівського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв»язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 206565 від 11.07.18р. не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП. В останньому зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем о 22-10 год. Однак, зазначене не відповідає дійсності, так як о 22-00 год. лейтенантом поліції Кисельовим В.А. був складений протокол відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. З наявних у справі матеріалів не вбачається, від якого саме огляду відмовився чоловік, та чи взагалі затриманому було запропоновано пройти такий огляд. Це підтверджує і наявний у справі відеозапис, зафіксований час на якому не відповідає часу, вказаному у протоколі. В той же час, з урахуванням того, що станом на теперішній час закінчився строк, встановлений статтею 38 КУпАП, провадження у справі слід закрити.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 43), причини неявки суду невідомі.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 206565 від 11.07.18р. (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 5, 6, 7, 8, 9), рапортом інспектора роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області лейтенанта Кускова Д.С. (а.с. 10), відеозаписом правопорушення (а.с. 12-14).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що із зібраних матеріалів не вбачається, від проходження якого саме огляду відмовився ОСОБА_2 та чи взагалі водію було запропоновано пройти такий огляд, є неспроможними та спростовуються матеріалами справи, зокрема, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за змістом яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» та в закладі охорони здоров»я. (а.с. 5, 6).

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

З урахуванням того, що адміністративне стягнення накладено у межах строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, підстав для закриття провадження не вбачається.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіКомінтернівського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева