Номер провадження: 33/785/152/18
Головуючий у першій інстанції Дерус А.В.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О. розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.4 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

В С Т А Н О В И В:

01.11.2017 року о 22.45 годин в м. Одесі по вул. Княжеська, 17, ОСОБА_2 вживав алкоголь (коньяк) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю на автомобілі Toyota Corolla д/з НОМЕР_1, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.4 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

На дану постанову правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнає. Я не згодний із зазначеною постановою у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі, а також суд першої інстанції позбавив мене право на захист, повідомивши мене не належним чином ніби то про перенесення проведення судових засідань. Крім цього судом першої інстанції не належним чином було звернено увагу на обставини, які мають значення для справи, внаслідок невірного дослідження та оцінки доказів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи мав відбутися 01.12.2017 року Приморським районним судом. Відповідно до чого, я з'явився у зазначений час. Однак помічником судді мені було повідомлено, що суддя знаходиться у відпустці та розгляд справи переноситься на 05.12.2017 року, при цьому не надавши мені навіть повістку або лист ознайомлення про проведення часу та дати слухання.

Знов, я прибув до Приморського районного суду 05.12.2017, де мені знову повідомили, що розгляд справи переноситься на 13.12.2017 року, та знову не надавши мені повістку або лист ознайомлення про проведення часу та дати слухання.

В-котре, 13.12.2017 року я прийшов до Приморського районного суду, де мені повідомили, що справу вже було розглянуто, за результатом чого винесено постанову про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КупАП, яку мені особисто не надали. Тоді я звернувся до судді Приморського районного суду м. Одеси Дерус А,В .із заявою про надання мені копію постанови. Копію заяви із відміткою Приморського районного суду про отримання додаю до скарги. Отримав постанову 14.12.2017 року. Тобто, строк на оскарження саме повинен бути починатися з 14.12.2017 року, коли я фактично отримав постанову та ознайомився із прийнятим рішенням.

Однак, мені необхідно було терміново виїхати до міста Києва, де у лікарні вже тривалий час знаходиться мій батько, який знаходиться на моєму утриманні. Зателефонувавши мені, лікар повідомив про різке погіршення стану здоров'я та підозру знову на серцевий напад. Лікарі діагностували гостру серцеву недостатність. На підтвердження вище зазначеного, надаю до суду копії підтверджуючих документів, завірених лікарняним закладом. Саме, тільки повернувся з Києва 28.12.2012 року.

Існують наявні підстави, відповідно до яких оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій вживав алкоголь після ДТП за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння ,

Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Так, у протоколі апелянт не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я. Суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб апелянт має пройти на вимогу поліцейського.

Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист. Таким чином, твердження судді про однозначну відмову апелянта від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта.

У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров'я.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Також слід зазначити, що показання свідків складені ними не власноручно, а на бланках та з виправленнями одним почерком.

При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків удовому засіданні.

Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали казання в судовому засіданні під присягою.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Однак, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад хорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Натомість матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій

Вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, а постанова судді залишенню без змін.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив. Суд вважає, що у його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 075412 від 01.11.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки та вважає необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобіганню вчинення нових правопорушень накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч. 4 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Суд правильно врахував особу ОСОБА_2 та правильно призначив йому стягнення, яке відповідає характеру скоєного правопорушення.

Доводи правопорушника викладені в апеляційній скарзі були перевірені і в ході апеляційного розгляду справи в повному обсязі знайшли підтвердження того, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп'яніння.

В ході апеляційного розгляду справи правопорушник тричі повідомлявся особисто про час і місце розгляду справи і ні разу не прийшов ігноруючи факт притягнення його до відповідальності. Така поведінка свідчить, що його посилання про те, що він не викликався і в суд першої інстанції його не сповіщав носить голослівний характер, так як на неодноразові виклики він ні разу не з'явився, в зв'язку з чим суддя районного суду розглянув справу в його відсутність.

Посилання правопорушника на суттєве порушення його прав в ході затримання і в суді першої інстанції носить голослівний характер і об'єктивно нічім не підтверджується.

Неодноразове затримання за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння свідчить про те, що правопорушник не тільки ігнорує Правила Дорожнього Руху і й створює небезпеку для життя і здоров'я іншим учасникам дорожнього руху в звязку з чим призначене стягнення відповідає скоєним діям.

Враховуючи викладене вважаю, що не має підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції відносно ОСОБА_2

В той же час , з урахуванням того, що в матеріла плах справи відстуні відомості про своєчасне вручення копії прийнятої постанови вважаю за необхідне поновити строк на подачу апеляції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 293, 294 КУпАП суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.12.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.4 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін