Справа № 525/1305/17
Провадження №3/525/7/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2018 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

жительки сел. ОСОБА_2, вул.

Європейська, 29 Полтавської області,

українки, громадянки України, одруженої,

працюючої у фінансовому управлінні

Великобагачанської райдержадміністрації,

ідентифікаційний номер суду не відомий

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні

правопорушення, -

в с т а н о в и в :

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 про вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серія АА №878635 від 27.11.2017 року вбачається, що 24.11.2017 року о 16 годині ОСОБА_1 вчинила насильство в сімї відносно своєї свекрухи ОСОБА_3, а саме, шляхом погроз позбавила житла, на яке ОСОБА_3 має законне право, тим самим дії ОСОБА_1 спричинили шкоду психологічному здоровю ОСОБА_3 (а.с.1). Дії ОСОБА_1 уповноваженим інспектором поліції кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не визнала у повному обсязі і суду пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю малолітньою дитиною від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, чоловіком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та свекрухою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 24.11.2017 року вона прийшла з роботи, а її донька вже була вдома. Коли вони пішли вечеряти, то її свекруха ОСОБА_3 пішла з дому. Через деякий час до будинку підійшли якісь люди, вони почали стукати у двері та вікна, погрожували вибити двері. Однак, як вказала ОСОБА_1, надворі було темно і вона боялася відчиняти двері, а чоловік був на роботі. Вона зателефонувала чоловіку, він через декілька хвилин прийшов додому і вона відкрила двері. На порозі стояв її чоловік, стояла її свекруха та працівники поліції. В ході розмови один із працівників поліції ОСОБА_6, як вказує ОСОБА_1, вів себе зухвало, погрожував їй проблемами на роботі та виселенням, у звязку з чим вона зверталася зі скаргою на його дії. Посилалася на те, що 24.11.2017 року в неї не було сварки з ОСОБА_3, в неї був ключ від дверей і вона могла самостійно відкрити двері, однак чомусь вона викликала поліцію. Також ОСОБА_1 вказувала про те, що в неї з ОСОБА_3 іноді виникають суперечності, оскільки остання погрожує її малолітній доньці, дитина боїться залишатися одна у будинку і сімейні сварки провокує ОСОБА_3 з метою залишення проживання в будинку нею, дитиною та її чоловіком.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, показання потерпілої ОСОБА_3, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вивчивши та проаналізувавши матеріали даної адміністративної справи на засадах змагальності і диспозитивності та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія АА №878635 від 27.11.2017 року, що складений відносно громадянки ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не доведені належними доказами, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2017 року дільничним офіцером поліції Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 відносно громадянки ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Посадовою особою дільничним офіцером поліції ОСОБА_6 (ініціатором процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності в розумінні ст.254 КУпАП) у протоколі серія АА №878635 від 27.11.2017 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що 24.11.2017 року о 16 годині ОСОБА_1 вчинила насильство в сімї відносно своєї свекрухи ОСОБА_3, а саме, шляхом погроз позбавила житла, на яке ОСОБА_3 має законне право, тим самим дії ОСОБА_1 спричинили шкоду психологічному здоровю ОСОБА_3 (а.с.1).

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_8 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З рапорту чергового інспектора Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 від 24.11.2017 року вбачається, що 24.11.2017 року о 16 год. 07 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що цього числа за адресою селище ОСОБА_9 Багачка Полтавської області, вулиця Європейська, 29 відбувається сімейна сварка заявниці ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5 з невісткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.4).

З письмових пояснень ОСОБА_1 (які були відібрані одразу після приїзду групи реагування за викликом 24.11.2017 року) вбачається, що остання категорично заперечувала вчинення будь-яких протиправних дій щодо своєї свекрухи ОСОБА_3, посилалася на те, що остання поводить себе інколи агресивно по відношенню до неї, її малолітньої дитини та її чоловіка (сина ОСОБА_3Г.), у звязку з чим у сімї виникають конфліктні ситуації, які негативно впливають на всіх членів сімї та малолітню дитину ОСОБА_4 (а.с.5).

З письмових пояснень ОСОБА_3 (які були відібрані одразу після приїзду групи реагування за викликом 24.11.2017 року) вбачається, що після того, як її син ОСОБА_5 став проживати в її будинку з дружиною ОСОБА_1 та її донькою, почали виникати сварки в сімї, оскільки ОСОБА_1 ображає її (тобто ОСОБА_3Г.), виганяє її з будинку, ображає нецензурними словами, а 24.11.2017 року у вечірній час ОСОБА_1 вигнала її з будинку і закрила за собою двері, після чого вона пішла до сусідів, де викликала поліцію та чекала на її прибуття (а.с.6).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 (син ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_1О.) (якому було розяснено зміст ст.63 Конституції України і який згодився надавати показання як свідок, відповідно, судом був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України) вказав про те, що у вечірній час 24.11.2017 року до нього зателефонувала дружина ОСОБА_1 та попросила його швидко прийти додому; коли він прийшов додому то побачив, що на подвірї знаходився дільничний інспектор поліції ОСОБА_6, потім підійшов і дільничний інспектор поліції ОСОБА_7, які почали вимагати відчинити вхідні двері будинку, однак він відповів, що в його матері є ключ від вхідних дверей, проте працівники поліції попередили, в разі відмови вони будуть ламати двері. Вказав, що як він прийшов до будинку, то бачив у руках у матері ключ від вхідних дверей будинку, при цьому, на дверях з внутрішньої сторони знятий внутрішній замок і його дружина не могла замкнутися в будинку. Також даний свідок посилався на те, що житловий будинок належить на праві власності його матері, він прописаний в даному будинку як син ОСОБА_3 і має право користування житловим будинком, однак його мати вчиняє сварки з його дружиною та вимагає звільнити будинок від їх проживання.

В судовому засіданні допитана як потерпіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 посилалась на обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Допитані в судовому засіданні інспектори поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.11.2017 року, також вказували про те, що на момент їх перебування біля житлового будинку, вхідні двері були зачинені, при цьому, в ході бесіди ОСОБА_3 посилалася на те, що її невістка вчиняє проти неї неправомірні дії, ображає її та виганяє з будинку; при цьому, свідок ОСОБА_7 вказав про те, що коли вони всі зайшли в будинок, то ОСОБА_3 показувала ключ від вхідних дверей будинку, однак де він взявся і коли саме зявився у неї, він сказати не зміг.

В своїх письмових поясненнях від 24.11.2017 року ОСОБА_10 (сусідка ОСОБА_3Г.) вказала про те, що зі слів ОСОБА_3, яка прийшла до неї 24.11.2017 року, їй відомо, що її невістка ОСОБА_1 вчиняє відносно неї сварки, виганяє з будинку та «не дає спокійно жити» та з цієї причини вона викликала працівників поліції (а.с.2). Аналогічні по суті за змістом письмові пояснення надала і сусідка ОСОБА_3 ОСОБА_11 (а.с.3).

Аналіз вищевказаних письмових пояснень та показань потерпілої та свідків, допитаних в судовому засіданні вказує на те, що дійсно за місцем проживання ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою селище ОСОБА_5 Багачка Полтавської області, вулиця Європейська, 29 виникають суперечності та напружені відносини, які в основному стосуються взаємовідносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Проте, аналіз вищевказаних показань свідчить про те, що учасники події (24.11.2017 року) та свідки, які були допитані в судовому засіданні, дають вкрай різні та суперечливі показання щодо обставин, які складають обєктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (в редакції, що діяла станом на 24.11.2017 року) та які поставлені у провину особі, щодо якої працівники поліції 27.11.2017 року було ініційовано процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Також судом встановлено з огляду на положення ст.251 КУпАП, що ні у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ні у посадової особи, яка ініціювала процедуру притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за обставин, що вказані в адміністративному протоколі від 27.11.2017 року, не має будь-яких доказів, які могли б бути оцінені судом за принципом «поза розумним сумнівом», зокрема, фото, звуко чи відеодокази (звукозапис, відеозапис, фотознімки тощо). Всі учасники, що були допитані судом, посилалися виключно на усні пояснення, які різняться між собою щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.11.2017 року.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів (в своїй основі це письмові пояснення осіб та показання, які надали потерпіла та свідки в судовому засіданні) враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на положення ч.2 ст.61 Конституції України та норми ст.ст.245,251,278 КУпАП, об'єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене (за обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.11.2017 року) особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушення, в матеріалах справи відсутні. При цьому, по своїй суті, з огляду на те, що між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 періодично виникають різні суперечності, їхні показання про обставини 24.11.2017 року слід оцінювати з позиції того, що всі ці особи є прямо чи опосередковано заінтересованими в результатах розгляду даної адміністративної справи. При цьому, зміст письмових пояснень громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідчить про те, що інформація про вчинення протиправних дій зі сторони ОСОБА_1 24.11.2017 року їм відома зі слів самої ОСОБА_3, однак, дані особи у письмових поясненнях не вказували, чи бачили вони ключ від вхідних дверей у ОСОБА_3, чи запитували вони у останньої про наявність у неї відповідного ключа, також не вказували, в чому саме була одягнена ОСОБА_3 у вечірній час 24.11.2017 року. Суд викликав вищевказаних осіб з метою допиту в якості свідків (реалізовуючи принцип диспозитивності та безпосередності дослідження обставин справи та доказів), однак, як вбачається з поштових повідомлень, адресати відмовилися від отримання судових повісток.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів справи та сукупності наданих сторонами доказів, виходячи з приписів 254 КУпАП та те, що про те, що початок ініціювання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка виражається у формі складення щодо особи відповідного протоколу повинен ґрунтуватися на наявних на час складання протоколу доказах, які підлягають перевірці в ході судового розгляду справи в ході процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також оцінивши докази з позиції з норм ст.61 Конституції України та положень ст.ст.245,251,252 КУпАП суд приходить до висновку, що в даний час не доведено належними доказами, які оцінюються судом з урахуванням принципу «поза розумним сумнівом» наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за обставин, що буквально викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія АА №878635 від 27.11.2017 року і можливість здобуття таких доказів вичерпана.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, розпочате адміністративне провадження відносно гр-ки ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП належить закрити в звязку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи встановлено, що власником житлового будинку №29 по вул. Європейська в селищі Велика Багачка Полтавської області є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 У вищевказаному будинку фактично проживають вона, ОСОБА_3, її син ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_1 та її малолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Ці обставини підтверджені комісійним актом обстеження умов проживання та поясненнями проживаючих в цьому помешканні осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.а.с.6,51-52,53,54,55). З огляду на те, що у вищевказаній сімї виникають спірні ситуації, в даному домоволодінні проживає особа похилого віку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд вважає за необхідне проінформувати ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про недопустимість вчинення будь-яких перешкод власнику домоволодіння з приводу користування її нерухомим майном; в той же час, також належить звернути увагу власника та користувачів відповідного домоволодіння на те, що спірні питання з приводу користування житловим будинком мають вирішуватися в площині цивільних правовідносин і не повинні впливати на умови проживання як похилої особи (ОСОБА_3Г.), так і на умови проживання та розвитку малолітньої дитини (ОСОБА_4С.).

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.61 Конституції України, п.1 ст.247, ст.ст.7,251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі №525/1305/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець