Номер провадження: 33/785/131/18
Номер справи місцевого суду: 500/4923/17
Головуючий у першій інстанції Адамов А. С.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Негари Ф.С., в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.09.2017 року, 04 годині 00 хвилин, по вул. Козача, напроти будинку 10, в м. Ізмаїл, керував автомобілем «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, був пройдений огляд на стан сп'яніння в установленому порядку із застосуванням приладу алкотестера «Drager 6810» №ARCD 0458 в присутності двох свідків та у ОСОБА_3 виявлено 0,50 % алкоголю. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом, відносно ОСОБА_3, було складено протокол серії БР №039636 від 06.09.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зібрані пояснення свідків вказаного правопорушення та інші документи.

В апеляційній скарзі, адвокат Негара Ф.С., який діє в інтересах ОСОБА_3 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови, оскільки не встановлені обставини, які мають значення для справи та ці обставини були неповно з'ясовані при розгляді зазначеної адміністративної справи.

Апелянт зазначає, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №039636 від 06.09.2017 року, оскільки ОСОБА_3 не керував автомобілем «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 при затриманні, а свідки правопорушення не бачили, що саме він знаходився за рулем. При затримані автомобіль взагалі стояв, оскільки ОСОБА_3 ховався в ньому від жителів сусідніх будинків, після скоєння ним крадіжки з вказаних будинків.

Крім того представник вказує, що ОСОБА_3 є безграмотною людиною, який не вміє читати і писати, тому протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, права і обов'язки при складанні протоколу йому не були роз'ясненні і копія протоколу йому не була вручена.

Відповідно до цього, адвокат Негара Ф.С., в інтересах ОСОБА_3 просить розглянути його апеляційну скаргу, постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення участі представника ОСОБА_3 - адвоката Негара Ф.С. в судовому засіданні, апеляційним судом направлялись повідомлення про його виклик в судове засідання на 17.01.2017 року на 14 годину, однак апелянт в судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, а також не заявив клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга була розглянута у його відсутності.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без зміни, виходячи з наступного:

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Негари Ф.С. щодо невинуватості ОСОБА_3 і у вчиненому правопорушенні, то апеляційний суд також вважає їх необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 039636 від 06.09.2017 року, згідно з яким ОСОБА_3 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, так як знаходився за кермом автомобіля в стані алкогольного сп`яніння / а.с. 2 /.

При цьому ОСОБА_3 надав пояснення, що згоден з обставинами з приводу складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також підписав протокол і свій підпис у ньому не заперечує.

Також підписом ОСОБА_3 підтверджується вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, що доводить необґрунтованість доводу апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_3 в частині неотримання ним копії протоколу.

Доказом перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння є також чек пристрою «Драгер», згідно якого при проходженні тесту на стан алкогольного сп'яніння було виявлено наявність алкоголю - 0.50 проміле / а.с. 2-а /.

Цей факт також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно у ОСОБА_3 було встановлено наявність алкоголю - 0.50 проміле / а.с. 3 /.

Також не може бути прийнято до уваги заперечення адвоката Негари Ф.С. з приводу того, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, так як в своїх пояснення від 06.07.2017 року, наданих ОСОБА_3 в приміщенні Ізмїльського ВП ГУНП в Одеській області з приводу скоєння ним кримінального правопорушення він пояснив, що 05.09.2017 року, приблизно о 21-30 годині. в м. Ізмаїл пр. Суворова, 67 купив в магазині пляшку горілки та вживав її, після чого, сів за кермо свого автомобіля марки ВАЗ- 2106 та разом з іншою особою поїхали на вул. Степову де з будинку скоїли крадіжку чужого майна, після чого також разом поїхали на вул. Козацьку, де також скоїли крадіжку чужого майна, після його затримали / а.с. 38 /.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили в районному суді, що в їх присутності ОСОБА_3 пройшов тест на стан алкогольного сп'яніння з застосуванням пристрою і було встановлено алкогольне сп'яніння.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він бачив, як ОСОБА_3, намагався втекти з місця злочину в автомобілі і при цьому саме він сидів за кермом, але автомобіль заглух і ОСОБА_3 було затримано.

Всі інші доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також були досліджені в судовому засіданні районного суду, про що свідчить текст постанови суду, в якому детально дана оцінка їх необґрунтованості і апеляційний суд з висновками районного суду цілком погоджується.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, яке було встановлене в передбаченому законом порядку.

При цьому не можуть бути прийняті до уваги посилання адвоката Негари Ф.С. на те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, так як це твердження спростовується всіма доказами по адміністративній справі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, а тому його слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція представника ОСОБА_3, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв'язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Негари Ф.С., діючого в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2017 року відносно ОСОБА_3, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.