АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/713/18 Справа № 699/647/18 Головуючий по 1 інстанції Свитка С. Л.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 липня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 липня 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 20.06.2018 року о 18 год. 05 хв. по вул. Петра Нікітіна в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області керував скутером HONDA Dio, б.н., в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Корсунь-Шевченківської ЦРЛ. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.07.2018 р. та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, а висновки суду побудовані на доказах, які є неналежними та недопустимими, у зв'язку з чим місцевий суд помилково прийшов до висновку про наявність в його діях складу інкримінованого йому правопорушення. Вказує, що дії співробітників ДАІ були незаконними внаслідок того, що його було затримано не під час керування власним скутером, а коли цей транспортний засіб був у нерухомому стані, а він знаходився поруч і пив пиво. Вказує, що чекав сина, який мав їхати на скутері по своїм справам.

Стосовно звинувачення його в керуванні транспортним засобом у нетверезому стані, вказує, що у цій частині освідування проведено із значними порушеннями нормативних актів, а саме п. 2.5 Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 рою/N 114/38/15-36-18. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 березня 1995 Р- за N 55/591)

Вказує, що відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, чого в моєму випадку грубо не було дотримано. Крім того, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення на особу адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Однак, вказує апелянт до матеріалів адміністративної справи не долучено відомостей щодо того, чи отримував він взагалі посвідчення водія.

Вказує, що суд при розгляді справи не звернув уваги на неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.06.2018 року серії БР № 053466, складеного відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вказано документ, на підставі якого достовірно встановлено його особу.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов'язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Проте, у наявних у матеріалах справи є письмові пояснення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких значиться що вони були свідками того, як обвинувачений близько 18 год. 00 хв. рухався по вул. Рози Люксембург в стані алкогольного сп'яніння, що не відповідає дійсності. Вказує, що їхні підроблені пояснення написані однією і тією ж рукою (одним почерком). Зазначає, що, коли він чекав біля скутера свого сина, який мав поїхати у своїх справах на цьому ж скутері, то жодних свідків не було. Також вказує, що в протоколі і поясненнях свідків мають місце розбіжності в часі. Зокрема в протоколі зазначено 20.06.2018 о 18 год. 05 хв., а в поясненнях свідків вказано 20.06.2018 р. близько 18.00 год.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримавши апеляційну скаргу, з мотивів в ній зазначених, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції й закрити провадження в справі. Указав, що в той день він дійсно перебував біля зазначеного скутера, який знаходився на узбіччі по вул. Петра Нікітіна в м. Корсунь-Шевченківськоий, чекав на свого сина, який мав їхати на ньому у своїх справах, та вживав пиво, тобто не здійснював керування транспортним засобом. До нього під'їхали поліцейські, перевірили документи, й у них виникла підозра, що він може перебувати в стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим було проведено освідування в закладі охорони здоров'я Летичівській ЦРЛ.

Заслухавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В якості доказів винуватості ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення у сукупності з даними висновку щодо результатів огляду на стан сп'яніння. Крім цього, у матеріалах провадження присутні пояснення самого ОСОБА_3 (а.с. 4), де він визнає факт керування транспортним засобом у стані сп'яніння, а також пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які також підтверджують цей факт (а.с. 5-6).

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко