АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/15/18 Справа № 695/2856/17 Головуючий по 1 інстанції Таратін В. О.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2., яка представляє інтереси ОСОБА_3 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору, -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 08.10.2017 о 00 год. 05 хв. в м. Золотоноша по вул. Черкаська, 85 керував автомобілем «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_2., яка представляє його інтереси подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що освідування на стан алкогольного сп'яніння було проведене з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Крім того, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП, та про сумнівність висновків щодо наявності стану алкогольного сп'яніння у водія. Суд першої інстанції не зясував всіх обставин справи, не надав оцінки доказам та прийняв передчасне рішення про винуватість ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_2., які виступили в підтримку вимог апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивчивши матеріали адміністративної

справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., який стягується в доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №427874 від 08.10.2017 року, відповідного до якого 08.10.2017 близько 00 год. 05 хв. в м. Золотоноша по вул. Черкаська, 85 ОСОБА_3 керував автомобілем «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України (а.с.1);

- даними роздруківки до протоколу про результат проходження освідування на стан сп'яніння, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 0,42% (а.с.3);

- поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, згідно яких ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп'яніння, який виявися позитивним та склав 0,42 проміле, від підпису протоколу правопорушник відмовився (а.с.4,5).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які вони надали під час апеляційного розгляду справи, суд оцінює критично, оскільки дані свідки не були безпосередніми свідками освідування правопорушника на предмет алкогольного

сп'яніння, є знайомими ОСОБА_3, що викликає сумнів в правдивості їх свідчень, які до того ж суперечать іншим матеріалам адміністративної справи.

Між тим, суд доклав зусиль для встановлення істини у справі, задовольнивши клопотання апелянта та його представника, шляхом неодноразового виклику в судове засідання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8, та звернення до Золотоніського ВП ГУНП для надання відеозаписів за 8.10.2017 з нагрудних камер інспекторів поліції.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не з'явилися до суду для надання показів, проте, суд не має підстав ставити під сумнів їх пояснення, які наявні в матеріалах справи.

Дослідити відеозапис правопорушення не виявилося можливим оскільки, згідно листа Золотоніського ВП ГУНП №250/65/03-18 від 04.01.2018 нагрудні камери у інспекторів відсутні.

Доводи апелянта щодо того, що суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без його участі, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Судове засідання у справі було призначене на 13 листопада 2017 року о 09 год. 25 хв., про що правопорушник був повідомлений (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, на даному засіданні ОСОБА_3 був присутній та надав свої пояснення щодо обставин справи. Інших судових засідань в справі не призначалось та судом не проводилось. Тому твердження апелянта та його представника про порушення судом вимог ст.268 КупАП є безпідставними, оскільки розгляд справи проведено з участю правопорушника ОСОБА_3

Натомість, як встановлено судом апеляційної інстанції, суд при внесенні постанови до Єдиного державного реєстру судових рішень та при роздруківці постанови з судової системи Д-3 допустив технічну помилку в даті винесення постанови, зазначивши 14.11.2017 року, замість 13.11.2017 року. Проте, дана помилка не тягне за собою незаконність даної постанови та не впливає на вірність висновків суду.

Вважаю безпідставним і твердження апелянта щодо незаконності проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу Алкотест 6810.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Порядок огляду на стан алкогольного сп'яніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Крім того, посилання апелянта на те, що огляд на стан сп'яніння проводився не сертифікованим приладом є безпідставним, оскільки останній, відповідно до п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» мав право у разі незгоди з результатами огляду,

проведеного поліцейським, пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, однак цього зроблено не було. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 у відповідності до п.5 розділу ІІ вище згаданої інструкції, вимагав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими та не спростовують правильності висновків суду.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_2. - залишити без задоволення, а постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко