Дата документу Справа № 335/1629/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/47/18 Головуючий в 1 інст. Крамаренко І.А.
Єдиний унікальний №335/1629/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2018 р., серії БР № 228530, вбачається, що 12.02.2018 р. о 21:50 год., водій ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Запоріжжя по вул. Автодорожня буд. 12, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідність. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. Чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій порушується клопотання про поновлення йому строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що ним було подано первісну апеляційну скаргу через 7 днів після проголошення рішення. Однак суддя апеляційної інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права виніс ухвалу про повернення апеляційної скарги, що суттєво порушило його права.

По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Апелянт вважає, що направлений до суду протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції та загальним вимогам щодо складання протоколу, визначеним в ст.256 КУпАП, матеріали адміністративної справи підлягають закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючі перелічені обставини, просить постанову судді скасувати провадження по справі закрити.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і будь-які перешкоди для розгляду справи відсутні, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП слід слухати справу у відсутність ОСОБА_2, враховуючи, що його права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП не порушуються.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 10.04.2018 року, в задоволенні якого останньому було відмовлено.

Між тим, враховуючи обставини справи та той факт, що ОСОБА_2 не приймав участі при розгляді справи, отримав копію постанови 29.05.2018 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті:

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.02.2018 року серії БР № 228530, де зафіксовано суть правопорушення (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), поясненнями свідків (а.с.5,6), рапортом інспектора Дасевич А.О. (а.с.7), постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2017 року (а.с.8), відеозаписом події (а.с.9).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази, суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння і його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є очевидною підтверджується матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан спяніння, є необґрунтованими, оскільки у правопорушника виявлені ознаки наркотичного спяніння, тому такий Акт повинен складатися в закладі охорони здоровя, під час медичного огляду, що передбачено розділом ІІІ Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності до п.12. розділу ІІ вказаної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно п.4 розділу І вказаної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Натомість апелянт у своїй скарзі посилається на ознаки алкогольного спяніння, хоча його притягнуто до адміністративної відповідальності за наявність ознак наркотичного спяніння та відмови від проходження такого огляду.

Стосовно долучених до справи пояснень свідків, які апелянт ставить під сумнів, суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення отримані від свідків не суперечать вимогам закону та інструкції, а також не суперечать обставинам події, яка зафіксована на відео, долученого до матеріалів справи, тому суд апеляційної інстанції вважає їх послідовними та такими, що підтверджують викладені в протоколі обставини вчинення правопорушення.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Доводи на предмет порушення процесуальних прав ОСОБА_2 в сенсі того, що справа була розглянута за відсутності останнього, не можуть бути враховані як підстава для скасування правильного по суті рішення.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов'язковою.

Так, з огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На адресу ОСОБА_2 направлялися чотири повістки про виклик до суду, однак вони повернулися у звязку зі спливом строку зберігання.

В той же час від ОСОБА_2 надходили клопотання про перенесення розгляду справи: у звязку з хворобою, для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, про надання права на захист та про повернення матеріалів справи для належного оформлення.

Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов'язковою.

Таким чином факт того, що ОСОБА_2 був обізнаний про наявність в провадженні судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя справи стосовно нього, підтверджується матеріалами справи (протоколом), в тому числі і клопотаннями останнього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 мав обєктивну можливість особисто, або через захисника в повній мірі реалізувати свої права передбачені ст.286 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, до того ж вказані права в повній мірі поновленні під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2О було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, однак цим правом останній не скористався та не зявився до суду апеляційної інстанції.

Згідно протоколу ОСОБА_2 був відсторонений від керування автомобілем та був попереджений про відповідальність за повторність, тому доводи апелянта, що його не було відсторонено від керування є необґрунтованими.

Стосовно доводів апелянта, що його дії повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, слід зазначити наступне, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2017 року провадження по справі у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, тобто за нереабілітуючих підстав.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з поршень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином суд першої інстанції вірно встановив дійсні обставини справи та притягнув до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1