Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/1933/18
пр. № 3/759/1276/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ СБ України в м. Києві та Київській обл., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кроловець Сумської обл., українця, громадянина України, номер облікової картки - платника податків в матеріалах справи відсутній, який здобув вищу освіту, працює старшим науковим співробітником відділу технологій захисту довкілля та радіаційної безпеки Державної установи «Інститут геохімії навколишнього середовища Національної академії наук України», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за п. 6 ч. 1 ст. 2122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 6/18-3 від 05.02.2018, ОСОБА_1 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контролю за охороною державної таємниці, а саме порушив п. 5 ст. 1 ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», так як в період з 29.11.2017 по 07.12.2017 здійснив виїзд за межі України до Арабської Республіки Єгипет без письмового повідомлення посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці (доступ надано наказом керівника ДУ «ІГНС» від 18.05.2016 № 37) та проведення інструктажів з питань охорони державної таємниці. Після повернення ОСОБА_1 з приватної закордонної поїздки, з ним не проводилася співбесіда щодо з'ясування наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови до розголошення державної таємниці під час перебування за кордоном та виявлення фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 6/18-3 від 05.02.2018, складений стосовно ОСОБА_1, в якому містяться пояснення останнього, що з викладеним в протоколі згоден; копію облікової картки громадянина ОСОБА_1 про надання допуску та доступу до державної таємниці від 26.02.2016; копію письмового зобов'язання ОСОБА_1 у зв'язку з допуском до державної таємниці від 18.05.2016; копію журналу обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці; копію посадової інструкції старшого наукового співробітника відділу технологій захисту довкілля та радіаційної безпеки від 29.05.2017; копію наказу № 37 від 18.05.2016 за підписом директора інституту чл.-к. НАН України ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_1 надано допуск за формою три надати доступ до інформації з грифом «таємно», приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: