П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2018 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли з Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, -

- за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначена справа. Згідно з автоматизованим розподілом судової справи між суддями, справа розподілена на суддю Шепетко І.О.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2018 року було ухвалено передати матеріали справи до канцелярії суду для визначення складу суду у порядку, встановленому частиною першою статті 81 КПК України для вирішення питання про відвід головуючого судді Шепетко І.О.

Старшим секретарем суду ОСОБА_2 надано доповідну записку зі змісту якої випливає, що у КП «Д-3» відсутній потрібний функціонал для передачі справи про адміністративне правопорушення для розгляду питання про відвід судді. Відтак, постанову та матеріали справи повернуто без виконання.

Як випливає зі змісту постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2018 року, суддею Шепетко І.О. з метою усунення будь-яких сумнівів в обєктивності неупередженості при розгляді справи було заявлено самовідвід по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. При розгляді питання про самовідвід застосовано аналогію права (ст. 81 КПК України).

Як випливає з доповідної записки старшого секретаря суду, у КП «Д-3» відсутній потрібний функціонал для передачі справи про адміністративне правопорушення для розгляду питання про відвід судді.

Враховуючи зазначене, а також неврегульованість питання про відвід судді нормами КУпАП, з метою додержання принципу законності, суд вважає можливим розглянути питання про самовідвід.

Задля виключення будь-якого сумніву в моїй обєктивності та неупередженості як судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі, оскільки за моїм поданням призначено на посаду помічника судді Барнич К.І. Як стало відомо, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є родичем помічника судді Барнич К.І., а саме троюрідним братом, з яким вона підтримує родинні звязки.

Прокурор Малицький С.І. в судовому засіданні зазначив, що зазначені особи не є «близькими особами» у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишив вирішення даного питання на розсуд суду.

Згідно з ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» до даних правовідносин також можна застосувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.6), в якій закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у учасників процесу у його безсторонності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід.

Бангалорські принципи поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_3 ООН від 27 липня 2006 року) визначили, що незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Зміст принципу незалежності у цьому документі розкрито через сферу його застосування, зокрема, шляхом дотримання суддею незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення, щоб така незалежна позиція була очевидна для стороннього спостерігача.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Враховуючи викладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів в обєктивності, безсторонності та неупередженості при розгляді зазначеної справи, приходжу до висновку, що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 246 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Шепетко І.О. у справі № 308/293/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП задовольнити.

Справу № 308/293/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передати в канцелярію Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для проведення повторного автоматичного розподілу справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4