Дата документу 22.10.2018
Справа № 334/6083/18
Провадження № 3/334/1500/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О., за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, адвокатів: ОСОБА_3

розглянувши адміністративний матеріал, повязаний з корупцією стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює головним державним інспектором відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.2 статті 172-6 КУпАП

встановив:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал, повязаний з корупцією стосовно ОСОБА_2.

Згідно наданих матеріалів вбачається, що Наказом Запорізької митниці Міндоходів від 30.12.2013 № 632-о, ОСОБА_2 було присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи 3 рангу. Наказом Запорізької митниці ДФС від 14.11.2016 № 510-о ОСОБА_2 призначено на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів. Присягу державного службовця ОСОБА_2 склала 11.09.1995.

Таким чином згідно пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 будучи посадовою особою органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 2 ст. 52 Закону визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство).

Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089).

Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, станом на 01.01.2017 встановлено на рівні 1600 гривень (50 прожиткових мінімумів - 80 000 гривень).

Отже обовязок подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у 2017 році виникає у субєкта декларування при отриманні ним доходу або придбання майна на суму, що перевищує 80 000 гривень.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.01.2017 № 2341/2017/309903 укладеному у ТСЦ 2341 РСЦ МВС в Запорізькій області, ОСОБА_2 продала автомобіль HYUNDAI SONATA, номер кузова (шасі, рами) KMHEU41АР9А577913, 2008 року випуску, чорного кольору, державні номерні знаки АР 8899 СО, за ціною 263 281, 87 гривень.

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Пунктом 2.2. договору визначено, що право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору. Пунктом 5.1. договору встановлено, що покупець зобовязаний в порядку та на умовах, визначених договором, сплатити продавцеві ціну транспортного засобу та прийняти транспортний засіб. Відповідно до п. 6.1. продавець зобовязаний в порядку та умовах договору передати транспортний засіб. Пунктом 9.1. встановлено, що договір від 28.01.2017 № 2341/2017/309903 вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр) ОСОБА_2 вперше подала щорічну декларацію за 2016 рік 20.03.2017. В подальшому ОСОБА_2 26.03.2018 подала щорічну декларацію за 2017 рік. Станом на 17.08.2018 ОСОБА_2 всупереч вимогам ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не подала до Національного агентства повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до листа УВБ ТО ДФС у Запорізькій області ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.07.2018 № 21084/10/08-01-22-01-07 та доданого до нього документів, 26.05.2015 та 03.05.2017 ОСОБА_2 була ознайомлена з Законом України «Про запобігання корупції» та про спеціальні обмеження, встановлені вказаним Законом, в тому числі щодо дотримання вимог фінансового контролю.

Таким чином, головний державний інспектор відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС ОСОБА_2, порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

У судовому засіданні прокурор підтримала доводи, вказані у протоколі та доводила, що ОСОБА_2 будучи, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП є субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про необхідність повідомити в десятиденний термін Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014) несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому слід визнати її винною та призначити штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину свою не визнала та пояснила, що у неї не було умислу на скоєння адміністративного правопорушення. Вона не мала на меті приховувати відповідні дані. Просить суд закрити провадження по даній справі за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у неї не було умислу на приховування відповідних даних.

Адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки та додатково звернув увагу суду, що окрім відсутності умислу ОСОБА_2 справа підлягає закриттю у звязку з тим, що посадова особа Національної поліції не уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки діям поліції щодо складання подібного протоколу має передувати перевірка та офіційне підтвердження даного виду правопорушення уповноваженими посадовими особами Національного агентства з питань запобігання корупції (далі по тексту - НАЗК). Усі дії щодо проведення щодо перевірки ОСОБА_2 проводилась виключно працівниками УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. В матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше. Таким чином, адвокат вважає, що оскільки досудова перевірка по справі здійснена не уповноваженим на це органом, усі зібрані у справі докази, в тому числі безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення, є недопустимими та вважати їх поза розумним сумнівом у суду відсутні. Дане свідчить про відсутність в діянні ОСОБА_2 об'єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України.

Такого висновку суд дійшов виходячи з наступного:

В ході судового розгляду було встановлено, що предметом розгляду у даній справі є складений протокол № 212 від 17.08.2018 року відносно ОСОБА_2 Їй інкриміноване порушення ч.2 ст. 172-6 КУпАП внаслідок не подачі повідомлення про суттєву зміну у майновому стані.

Вказаний Протокол складений оперуповноваженим сектору протидії корупції управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_4.

Проте, на думку суду, вказана посадова особа Національної поліції не уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки діям поліції щодо складання подібного протоколу має передувати перевірка та офіційне підтвердження даного виду правопорушення уповноваженими посадовими особами Національного агентства з питань запобігання корупції.

Як вбачається з матеріалів справи, усі дії щодо проведення перевірки проводилась виключно працівниками УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

В матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про запобігання корупції" до повноважень Національного агентства серед іншого належать: здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення.

Згідно ст. 12 цього ж Закону національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має такі права: одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об'єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань; отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону, проводити за власною ініціативою перевірку можливих фактів порушення вимог цього Закону; отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, письмові пояснення з приводу обставин, що можуть свідчити про порушення правил етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, щодо достовірності відомостей, зазначених у деклараціях осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень; складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення. У разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов'язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п'яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

На підставі п. 1 глави II "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року N 3 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені ч. 2ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" є електронним документом. Порядок проведення видів контролю електронних документів, а також повної перевірки декларацій визначаються Національним агентством відповідно до ст. 48 Закону України "Про запобігання корупції".

У відповідності до положень ст. 48 Закону України "Про запобігання корупції" проведення перевірки щодо своєчасності подання, правильності та повноти заповнення декларації, повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, логічного та арифметичного контролю, покладено лише на Національне агентство з питань запобігання корупції.

З аналізу вищевикладених норм, слід прийти до висновку, що НАЗК єдиний орган перевірки відомостей зазначених у деклараціях та єдиний орган, який має складати протоколи про таке правопорушення.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права, за вимогами частини 2 статті 49 Закону, зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування не подав декларацію, відповідно до частини 3 статті 49 Закону, Національне агентство письмово повідомляє такого суб'єкта про факт неподання декларації, і суб'єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб'єктом декларування.

Проте, всупереч вимог ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції", посадові особи УЗЕ в Запорізькій області не направили зібрані матеріали перевірки до НАЗК, які уповноважені законом здійснювати побідні перевірки.

Таким чином, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо своєчасності подання декларації або повідомлень про суттєві зміни у своєму майновому стані, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Вказане також підтверджується наступним, згідно із ст. З Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету міністрів України, а також виданими відповідно до них актами МВС України, іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням НАЗК N 56 від 10 лютого 2017 року затверджено Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У п. 5, розд. І вказаного Порядку йдеться про те, що контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції та автоматично засобами забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, НАЗК направляє такому суб'єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа НАЗК складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням НАЗК направляється до суду.

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Між тим, як вбачається із матеріалів, перевірка направлення повідомлення про суттєву зміну майнового стану ОСОБА_2 проведена посадовою особою УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України, про що свідчать долучені до матеріалів справи документи.

В матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до юридичної особи публічного права обґрунтованого висновку про порушення мною вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Також, відсутній лист Національного агентства на адресу ОСОБА_2 з проханням надати пояснення щодо причин не відображення у декларації певної інформації.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з наведеним, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-якої інформації про дотримання посадовою особою УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України вищезазначеної процедури після виявлення факту невідображення відомостей, та одночасно вказують на те, що посадова особа УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України не діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а перейняла на себе повноваження, що відносяться до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Як визначив у своєму рішенні від 26 березня 2018 року у справі N 800/513/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Положення щодо виключної компетенції НАЗК в сфері виконання функцій держави або місцевого самоврядування з контролю та перевірки достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, підтверджені і судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду у справі N 814/886/17 (адміністративне провадження № К/9901/505/17) від 11.04.2018 року.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 та п. 4 Загальних положень Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. N 81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Усі дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно посадові особи НАЗК, у тому числі і вирішувати питання щодо притягнення особи до відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, оскільки досудова перевірка по справі здійснена не уповноваженим на це органом, усі зібрані у справі докази, в тому числі безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення, є недопустимими та вважати їх поза розумним сумнівом у суду відсутні.

Це свідчить про відсутність в діянні ОСОБА_2 об'єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а звідси розпочате провадження підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 КУпАП суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює головним державним інспектором відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КпАП України та ч.1 ст. 287 КпАП України.

Суддя: Козлова Н. Ю.