АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1317/17 Номер провадження 33/786/24/18Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А.

за участі:

секретаря судового засідання - Гнатюк О.С.

апелянта - ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,-

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 31.05.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, 05.03.2017 року о 22 год.35 хв., по вул. П.Юрченка,20 в м. Полтаві, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1. Огляд на стан сп'яніння проводився у лікаря нарколога за адресою м. Полтава, пров. Шевченка, 5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

Вказав, що не керував автомобілем, а лише сидів у ньому, в той час коли автомобіль був нерухомим. Крім того, вказав, що справа розглянута судом у його відсутність та всупереч заяві про відкладення, яку він подав до канцелярії суду заздалегідь.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки після відкладення розгляду справи, в подальшому вона була розглянута у його відсутності, а про рішення суду він дізнався лише 16.06.2017 року.

Враховуючи те, що справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2 та згідно матеріалів справи суду йому не була направлена копія постанови, вважаю за можливим поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), вбачається, що огляд на стан сп'яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я ( у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько - акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається, матеріали справи про адміністративне правопорушення, оформлені у відповідності до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2017 року вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у медичному закладі - Полтавському обласному наркологічному диспансері. При цьому, із даного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, про що свідчить його особисте пояснення та підпис ( а.с.1).

Будучи допитаним під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 вказував, що вживав алкоголь на передодні.

Відповідно висновку № 104 від 05.03.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Під час апеляційного перегляду з метою перевірки доводів апелянта щодо правильності результатів медичного огляду на стан сп'яніння, були досліджені надані ПОНД на запит суду наступні документи:

- свідоцтво про державну реєстрацію «Алкотест 6810» «Драгер» та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Алкотест 6810», згідно якого повірка даного приладу чинна до 09.12.2017 року;

- акт медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, згідно якого вбачається, що огляд останнього проводився лікарем за допомогою технічного приладу «Алкотест 6810 «Драгер» за результатами якого в повітрі видихуваному ОСОБА_2 встановлено 0,77 проміле алкоголю (а.с.47-50).

Крім того, в ході апеляційного перегляду було відтворено аудіо запис судового засідання яке відбувалося в суді першої інстанції 10.04.2017 року з якого встановлено, що в суді ОСОБА_2 в присутності свого захисника пояснив, що саме він 05.03.2017 року керував транспортним засобом та був зупинений поліцейськими. Причиною зупинки автомобіля зі слів поліцейських стало те, що не підсвічувався номерний знак. Під час спілкування, поліцейський запропонував пройти огляд на місці, а потім в наркодиспансері. Свою вину в суді не визнавав тому, що був не згодний з результатами медичного огляду на стан сп'яніння, оскільки спиртні напої вживав не того дня, а напередодні затримання.

З вище наведеного вбачається, що висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними, оскільки підтверджуються наведеними в судовому рішенні доказами, а саме поясненнями ОСОБА_2, протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, вважаю, що судом першої інстанції повно з'ясовані визначені ст.280 КУпАП обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення - посилання апелянта на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними. До того ж під час апеляційного перегляду, було досліджено всі обставини, які могли вплинути на законність та об'єктивність судового рішення. Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів у ньому за кермом та грівся, не заслуговують на увагу, оскільки незважаючи на те, що під час апеляційного перегляду було задоволено клопотання ОСОБА_2 та неодноразово відкладався розгляд справи для забезпечення явки та допиту свідків, які на його думку, можуть підтвердити його пояснення та, відповідно, спростувати висновки суду першої інстанції - апелянт не забезпечив їх явку до апеляційного суду. Водночас, під час апеляційного перегляду встановлено, що на зворотній стороні протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_2 був відсторонений від керування транспортним засобом, який був переданий ОСОБА_3 ( а.с.1). Цю обставину ОСОБА_2 не заперечував під час апеляційного перегляду.

Відтак, хоча справа й розглянута у відсутності ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі досліджених судом належних та допустимих доказів, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, а адміністративне стягнення накладене у відповідності до вимог санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на вище наведене підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Полтави від 31.05.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 31.05.2017 року щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Гонтар