Провадження № 3/161/95/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 05 лютого 2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., з участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, інваліда І групи, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не підданого адміністративному стягненню впродовж року,

за ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 17-ої години 45 хвилини, 20 листопада 2017 року, навпроти буд.№22 по вул.Ковельській в м. Луцьку Волинської області, водій ОСОБА_2 В,О., всупереч вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом, а саме: автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, середнього ступеню, з вмістом етанолу в крові 1.63 %.

Окрім того, біля 17-ої години 45 хвилини, 20 листопада 2017 року, навпроти буд.№22 по вул. Ковельській в м. Луцьку Волинської області, водій ОСОБА_2, будучи учасником дорожнього руху, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, всупереч вимог п.п. 12.1,13.4 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2, свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнав та пояснив, що допустив зіткнення з автомобілем, що зупинився попереду.

В судовому засіданні ОСОБА_2, свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що він керував автомобілем в тверезому стані, алкогольних напитків не вживав.

Також, ОСОБА_2 пояснив, що оскільки скоїв ДТП, тому через тривале перебування на місці пригоди через складання протоколу, при холодній погоді, він з метою зігрітись вжив алкогольні напої та після цього на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного спяніння із застосуванням приладу «Драгер».

Разом з тим, ОСОБА_2 подав письмове пояснення, заперечуючи свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що патрульні не відібрали пояснення в свідків, про яких він заявив клопотання про їх допит в суді, ставлячи під сумнів пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки останній піддавався адміністративному стягненню в 2016 році, пояснення свідків по часі відрізняються між зазначеними в протоколі та зображеннями з камер поліцейських.

Суд, досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення серії БД №135021 встановив, що ОСОБА_2 не оспорював своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, не подавав пояснень з запереченнями щодо обставин зазначених в протоколі та відображених даних на схемі місця ДТП (а.с. 2).

В судове засідання потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прибули та в поданих заявах просили суд провести судове засідання у їх відсутності, про що не заперечила сторона захисту.

В звязку з цим, суд оголосив письмове пояснення ОСОБА_3, в якому потерпілий показав, що керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, він зупинився на червоне світло світлофора, та відчув удар в задню частину його автомобіля, та вийшовши з автомобіля, побачив що скоїв зіткнення автомобіль НОМЕР_3 (а.с.10).

Таким чином, з аналізу поданих доказів, суд встановив, що пояснення ОСОБА_2 щодо порушення вимог ПДР та скоєння ДТП є правдивими, оскільки узгоджуються з поясненнями ОСОБА_3 та обєктивно підтверджуються схемою огляду місця ДТП, та доводять вину ОСОБА_2.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП за ознаками порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обставиною, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення суд визнає незадовільний стан здоровя ОСОБА_2, як особи з інвалідністю.

Обставиною, що обтяжує відповідальність вчинення адміністративного правопорушення в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні керівник Волинської обласної організації ІВАВОЛИНЬ-НОВА ОСОБА_7 заявив клопотання про передачу ОСОБА_2 на поруки громадської організації, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 щиро покаявся в скоєнні ДТП, є членом громадської організації і зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, законопослушний, виважений та компромісний.

Суд, досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення серії БР №213558 встановив, що ОСОБА_2 не надав пояснень своєї невинності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а лише зазначив, що не згідний та поставив свій підпис (а.с.1).

Окрім того, під час відбирання працівником поліції пояснень, ОСОБА_2 відмовився давати пояснення, зіславшись на ст.63 Конституції України (а.с.9 ).

Суд, досліджуючи подані докази, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, а саме результати тесту спеціального технічного засобу Drager, при огляді водія на стан алкогольного спяніння, в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, встановив дані, що о 19-тій годині 32 хвилин 20 листопада 2017 року, ОСОБА_2 перебував в середній ступені алкогольного спяніння, з вмістом етанолу в крові 1,63 % (а.с.5-6).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх поясненнях підтвердили обставини огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу Drager та виявлення у водія вмісту етанолу в крові 1,63 % (а.с.7-8).

З відтворених в судовому засіданні записів, з нагрудних камер поліцейських, встановлено, що водій ОСОБА_2 не заперечував що перебуває в стані алкогольного спяніння, не оспорював покази приладу Drager щодо ступеня спяніння, а дав пояснення, що вийшовши з машини на місці пригоди, випив пляшку горілки (а.с.12).

За клопотанням сторони захисту суд допитав свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Так, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9- знайомі ОСОБА_2 показали, що ОСОБА_2 під час керування автомобілем був в тверезому стані та алкоголь не вживав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10- знайомий ОСОБА_2 показав, що на місці ДТП він випив з ОСОБА_2 по 100 грам коньяку.

Разом з тим, ОСОБА_2 подав письмове пояснення, заперечуючи свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що патрульні не відібрали пояснення в свідків, про яких він заявив клопотання про їх допит в суді, ставлячи під сумнів пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки останній піддавався адміністративному стягненні в 2016 році, а пояснення свідків по часі відрізняються між зазначеними в протоколі та зображеннях з камер поліцейських.

Окрім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 зазначала, що були порушені права ОСОБА_2 під час складання протоколу, оскільки огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння працівники поліції проводили приладом, що не включений до Державний реєстр медичної техніки, не проводився огляд в закладі охорони здоровя, а тому на підставі ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд слід визнати недопустимим доказом та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, суд, на підставі обєктивно проведеного аналізу поданих особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та стороною захисту, доказів, встановив, що пояснення ОСОБА_2 в частині перебування в стані алкогольного спяніння є правдивими, оскільки обєктивно підтверджуються тестом приладу Drager щодо огляду на стан спяніння, узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зображеннями з відеокамер поліцейських та доводять керування ОСОБА_2 автомобілем під час ДТП в стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, суд встановив, що пояснення ОСОБА_2 в частині, що він керував тверезим та вживав алкоголь, залишивши транспортний засіб, не знайшло свого обєктивного підтвердження, оскільки суперечить зазначеним доказам.

Також, суд, вважає, що показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10- зайомих ОСОБА_2 дані з метою уникнення ОСОБА_2 відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Окрім того, клопотання сторони захисту щодо визнання огляду ОСОБА_2 недопустимим доказом, безпідставні, оскільки огляд поліцейськими проведений на місці відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП за годи ОСОБА_2, в присутності свідків, особи яких встановлені та підтверджені посвідченнями водія, застосуванням технічного засобу, та відсутністю з боку ОСОБА_2 заперечень щодо стану спяніння та показів приладу, а незгода з протоколом заключалась щодо вживання алкоголю після скоєння ДТП, а тому наведенні захисником доводи не спростовують вини ОСОБА_2 про перебування в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, а клопотання не підлягає до задоволенню.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 просила суд врахувати при прийнятті рішення, що ОСОБА_2 характеризується позитивно, має утриманців та являється інвалідом, однак, суд вважає, що такі обставини не спростовують вини ОСОБА_2, не можуть бути вагомими при накладанні адміністративного стягнення, оскільки санкція статті ст.130 КУпАП за грубе порушення вимог Правил дорожнього руху України не передбачає альтернативи щодо іншого виду адміністративного стягнення.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як умисні дії, що виразилися в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що помякшують відповідальність визнає незадовільний стан здоровя, що обтяжують відповідальність судом не встановлені.

При накладанні стягнення, суд встановив, що клопотання керівника Волинської обласної організації ІВАВОЛИНЬ-НОВА ОСОБА_7 про передачу на поруки ОСОБА_2 громадській організації за скоєння ДТП, не підлягає до задоволенню, оскільки ОСОБА_2 вчинив ДТП в стані алкогольного спяніння та подальші його дії при встановленні ступені алкогольного спяніння та місці не доводять його каяття у порушенні правил дорожнього руху.

При накладенні стягнення суддя враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, незадовільний стан здоровя, відсутність обставин, що обтяжує відповідальність,і наявність обставини, що помякшує покарання, вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_2 в.О. необхідно стягнути 352 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 23, 24, п.2,5 ст.27, 30, 33, 36 ч.2, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання Волинської обласної громадської організації «Інваволинь-нова» про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та передачі матеріалів на розгляд громадській організації Волинській обласній громадській організації «Інваволинь-нова» - відмовити.

Визнати винним ОСОБА_2 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 , ст.124 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян,тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Ковальчук В.О.