Провадження № 33/779/65/2018
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 23.11.2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою притягнуто до відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

за ст. 130 ч.1 КУпАП з накладенням 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Його визнано винним у керуванні 14.09.2017 року в м. Івано-Франківську автомобілем у нетверезому стані.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність постанови суду. Справу розглянуто без нього, чим порушено його право на захист. Суд не перевірив правильність оформлення протоколу, не вказано який порушено пункт ПДР. Свідків на місці проведення тесту не було. Не було і тестеру. Він хотів пройти медогляд. Просить поновити апеляційний строк.

Заслухавши пояснення апелянта, його прохання про допущення до правосуддя і його намір звертатись до Європейського суду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що пропущений ним апеляційний строк підлягає поновленню, апеляційна скарга - частковому задоволенню, постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Постановою судді апеляційного суду від 14.12.2017 року ОСОБА_1 не було поновлено пропущений ним апеляційний строк, однак надано можливість повторно звернутись до апеляційного суду з додатковими доводами поважності його пропуску. Апелянт повторно звертався до апеляційної інстанції, однак його скарга не розглядалась.

Враховуючи те, що право на повторне звернення апелянту було надано постановою апеляційного суду від 14.12.2017 року і немає в КУпАП заборони у такому зверненні до апеляційного суду, що Конституція України і Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантують громадянам право на судовий захист і доступ до правосуддя, в тому числі до апеляційної інстанції, повторне звернення апелянта слід визнати правомірним, оскільки ґрунтується на принципі верховенства права.

Як видно із справи, апелянт участі в судовому засіданні не брав, терміну оскарження постанови не знав, не є юристом, із запізненням отримав її копію, в післяапеляційний період перебував на лікуванні, знаходився у відрядженні, що підтверджується наданими документами. Такі обставини перешкодили йому вчасно подати апеляційну скаргу, що є підставою для поновлення пропущеного ним апеляційного строку. При цьому апеляційний суд бере до уваги рішення ЄСПЛ «Іліан проти Туреччини», де констатовано, що обмеження в доступі до суду через пропуск строку має застосовуватись гнучко, не автоматично, без надзвичайного формалізму і залежно від конкретних обставин.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про незаконність постанови суду є частково обґрунтованими.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст..ст. 280, 283 КУпАП і бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону в певній мірі не відповідає.

В справі немає даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд, тому судове засідання без його участю є порушенням його права на захист, передбачений ст. 268 КУпАП.

В порушення ст. 278 КУпАП суд не перевірив правильність складення протоколу.

Стаття 130 КУпАП є відсилочною до Правил дорожнього руху. В протоколі про правопорушення Правил дрожнього руху має обов'язково вказуватись пункт правил, який порушено. Як видно з протоколу (а.с. 1), інспектор поліції не вказав, який пункт ПДР порушено ОСОБА_1 Таке порушення усувається шляхом повернення справи інспектору для доопрацювання, що зроблено не було.

Доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем, а також що на місці події в момент його тестування не було двох свідків узгоджуються з даними відеозапису події. Таке порушення є істотним порушенням ст. 266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 10.11.2015 року. Суд не перевіряв цієї обставини через допит цих свідків.

Апелянт стверджує, що хотів проведення медичного огляду, що зобов'язувало інспектора поліції забезпечити це право, інакше це також є істотним порушенням ст. 266 КУпАП. Суд цю обствину не перевіряв.

Зазначені порушення при складанні протоколу і судового розгляду мали бути підставою для повернення судом першої інстанції для його належного дооформлення і належної перевірки в судовому засіданні доказів винуватості чи невинуватості ОСОБА_1

Стаття 294 КУпАП позбавляє апеляційну інстанцію права повернення справи на до- оформлення чи на новий судовий розгляд.

Враховуючи, що на сьогоднішній день пройшов 3-місячний строк давності накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі ст. 247 п.7 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним апеляційний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року щодо нього скасувати, справу закрити на підставі ст.. 247 п.7 КУпАП у зв'язку з закінченням строку давності.

Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький

Згідно з оригіналом

Суддя Б.М. Гриновецький