№415/8455/18
№ 3/415/1649/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.18 м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм на ОСОБА_2 СДК КБК, не являється особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв. Дружби народів, 5/45,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі серії БД №173072 від 10.10.2018 року, зазначено, що 06.10.2018 року о 01 годині 27 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3В, в м. Лисичанськ на вулиці В.Сосюри 259, повторно протягом року керував транспортним засобом, яки мав технічні несправності та був переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, а саме встановлене не ОСОБА_4 обладнання, чим порушив п.31.3.А ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 КУпАП, не визнав та пояснив, що

По перше,

06.10.2018 року поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капралом ОСОБА_5 винесено ОСОБА_6 серія ВП № 311270 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зазначеною постановою його було визнано винним у порушенні пункту 31.3 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважаючи дану постанову незаконною, необґрунтованою та винесеною із порушенням норм права, у звязку з чим він подав позовну заяву. Дана позовна заява розглядається у судді Фастовець В.М.

ОСОБА_6 вбачається, що 06.10.2018 року о 12 год. 30 хв. в м. Лисичанську, вул. ім. В.Сосюри водій транспортного засобу ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1, керував транспортним засобом, який був переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, які стосуються безпечного дорожнього руху, чим порушив пункт 31.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121КУпАП України.

Тобто за дане «ніби то» порушення капралом ОСОБА_5 вже складено постанову серії ВП № 311270.

Потім, 08.10.2018 року капрал ОСОБА_5, в свій вихідний день приїздив до нього з метою примушення останнього підписати протокол за те саме діяння, за що ним же було вже винесено постанову.

Він відмовився від даної незаконної пропозиції ОСОБА_5. Після чого 10.10.2018 року капрал ОСОБА_5 приїздив до його місця роботи о 5 годині ранку з метою незаконного повторного примушування до складання Протоколу. У звязку з тим, що агресивні дії капрала вже мали ознаки переслідування, він був змушений викликати наряд поліції з метою розібратися в даній ситуації. ОСОБА_5 не став чекати наряд патрульної поліції, склав протокол з порушенням всіх чинних норм законодавства України та залишив місце свого правопорушення.

Таким чином, даний протокол не відповідає вимогам чинного законодавства України.

По - друге,

твердження капрала ОСОБА_5 стосовно того, що він керував транспортним засобом, який був переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил та нормативів, які стосуються безпечного дорожнього руху, чим порушив пункт 31.3 ПДР України не відповідає дійсності, у звязку з тим, що :

1)Згідно акту технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху № 657103 від 05.10.2018 року транспортний засіб марки ВАЗ 21011 був переобладнаний 05.10.2018 року у відповідності до вимог ДСТУ 3649:2010.

2)Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджених Постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобовязані зареєструвати транспортні засоби протягом десяти діб після виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстрації документів.

Таким чином, ним було здійснено переобладнання 05.10.2018 року, а постанова складена відповідачем 10.10.2018 року за 06.10.2018 року, у звязку з чим він має десять днів для реєстрації даних змін.

По - третє, вважає, що даний Протокол не може бути доказом вчинення ним адміністративного правопорушення у звязку з тим, що був складений з порушенням строку, встановленого ч.2 ст. 254КУпАП України.

Так, 29 квітня 2018 року набули чинності зміни до ч.2 ст.254КУпАП, які внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення прикордонної безпеки держави» (надруковано в газеті «Голос України» від 28.04.2018 № 80):

«Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

В даному випадку особа ( ОСОБА_1О.) була виявлена ще 06.10.2018 року. А не яким чином не 10.10.2018 року.

Крім того, він не отримував жодного Протоколу на руки.

Таким чином, капралом ОСОБА_5 і в цьому випадку було допущене грубе порушення законодавства

На підставі викладеного вважає, що складу правопорушення в його діях не було, та немає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому Протокол, винесений з порушеннями чинного законодавства, є необґрунтованим, незаконним та підлягає скасуванню. Провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 26 серпня 2018 року вдень він попросив у свого брата ОСОБА_8 автомобіль Mercedes-Benz Vito 110, щоб зїздити на ньому в село за картоплею. Брат передав йому автомобіль. В нічний час з 26.08.2018 на 27.06.2018 він повернувся в м. Привілля і подзвонив брату приблизно о 01.00 годині, щоб повернути автомобіль. Він передав брату автомобіль у дворі будинку 23 по вулиці Ломоносова м. Привілля. Він передав братові ключі від авто. В цей момент він помітив, що до автомобіля брата приближається авто поліцейський. Він вийшов, а ОСОБА_8 залишився біля автомобіля. Вже після він дізнався, що поліцейські звинуватили брата в керуванні автомобілем в стані алкогольного спяніння, що не відповідає дійсності. На час його зустрічі із братом він знаходився у адекватному стані і не перебував в стані алкогольного спяніння.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 КУпАП, не доведений, оскільки відповідно до акту технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху № 657103 від 05.10.2018 року транспортний засіб марки ВАЗ 21011 був переобладнаний 05.10.2018 року у відповідності до вимог ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 121 ч.4, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.4 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_6 може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін