АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2017 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_3 04.10.2017 о 23 год. 07 хв. в м. Черкаси по вул. Академіка Корольова, 14 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: звуження зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Я на підставу для такого скасування апелянт зазначає, що не ухилявся від огляду на стан сп'яніння, а 04.10.2017 був безпідставно і безпричинно зупинений працівниками поліції, які не реагували на його зауваження з приводу їх протиправних дій. Вказує, що добровільно запропонував працівникам поліції провести відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що йому було відмовлено з посиланням на необхідність проїхати до наркодиспансеру.

Звертає увагу на допущені працівниками поліції грубі порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні відповідних матеріалів, зокрема, зазначає, що будь-яких пояснень у нього не відбирали, акт огляду не складали, копію протоколу йому вручено не було, а права не роз'яснювались.

Стверджує, що судом формально розглянуто справу за його відсутності, без допиту свідків події та дослідження будь-яких фотоматеріалів чи записів відеореєстратора..

Водночас, апелянт посилається на те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення ним не пропущено, оскільки він не приймав участі в розгляді справи, а тому не знав про зміст винесеного по справі рішення, а копію постанови отримав лише 28.12.2017, про що є розписка в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 участі не брав, про зміст винесеного в справі рішення дізнався лише 28.12.2017, про що свідчить відмітка секретаря судових засідань на копії постанови, долученої до апеляційної скарги (а.с. 20), а апеляційну скаргу подав 09.01.2018, тобто в останній день, передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП.

За таких обставин, підстави вважати, що ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в справі про адміністративне правопорушення, відсутні.

Що стосується безпосередньо заявлених ОСОБА_3 апеляційних вимог, вихожу з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Так, висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Допитаний судом апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що будь-яких неправомірних дій він не вчиняв, оскільки не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння, а добровільно пропонував працівникам поліції провести відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що йому було відмовлено з посиланням на необхідність проїхати до наркодиспансеру.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення і безпідставність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Черкаси, лейтенантом Тищенком О.В., його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 142495 від 04.10.2017 про те, що водій ОСОБА_3 04.10.2017 о 23 год. 07 хв. в м. Черкаси по вул. Академіка Корольова, 14 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2, належним ОСОБА_6, з ознаками наркотичного сп'яніння: звуження зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 04.10.2017, наданих інспектору патрульної поліції Щепаку В.Д., про те, що 04.10.2017 о 23 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Академіка Корольова вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_3, який, в їх присутності, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в наркодиспансері.

- рапорту інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Черкаси Тищенка О.В. від 05.10.2017 про те, що під час несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху та охорони публічного порядку, у складі екіпажу № 113, 04.10.2017 близько 23 год. 07 хв. в м. Черкаси по вул. Академіка Корольова виявлено автомобіль ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в темну пору доби з не підсвіченим державним номерним знаком. В ході проведення перевірки документів, у водія ОСОБА_3 виявлено ознаки наркотичного сп'яніння: звуження зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, почервоніння обличчя. У зв'язку з виявленими ознаками сп'яніння водію запропоновано проїхати для освідування до ЧОНД, на що він відмовився у в присутності двох свідків;

- рапорту інспектора роти № 4 батальйону УПП у м. Черкаси Тищенка О.В. від 17.11.2017 про те, що 04.10.2017 під час складання протоколу БР № 142495 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3, в графі «час складання протоколу» допущено механічну помилку. Про здійснення відповідного виправлення проінформовано ОСОБА_3 та свідків, що зафіксовано на відеозаписі нагрудної камери поліцейського.

Судом апеляційної інстанції також переглянуто відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульних поліцейських по факту складання щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована відмова останнього від огляду на стан сп'яніння в наркодиспансері в присутності двох свідків.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а позиція останнього про невизнання вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Посилання ОСОБА_3 на порушення інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Черкаси, лейтенантом Тищенком О.В., вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, в частині не проведення відповідного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів з оформленням його результатів у акті огляду на стан сп'яніння, не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, ч 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначеної Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 Розділу І зазначеної вище Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

З аналізу зазначених вимог закону вбачається, що огляд на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції за допомогою спеціальних технічних засобів можливий лише при виявлені у особи ознак алкогольного сп'яніння. При виявлені у особи ознак наркотичного чи іншого сп'яніння такий огляд проводиться найближчим закладом охорони здоров'я і не потребує складання акта огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. В даному випадку, підставою для направлення ОСОБА_3 для проведення медогляду в К3 «Черкаський обласний наркологічний диспансер» було виявлення у нього ознак наркотичного сп'яніння, а тому, при наявності відмови останнього від проходження такого огляду, що зафіксовано на відеозапис та підтверджується поясненнями свідків, у працівника ПП були законні підстави для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, враховуючи, що будучи фактично незгодним зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, при наявності, як на думку ОСОБА_3, допущених працівником ПП порушень вимог КУпАП при його складанні, останній будь-яких заперечень по факту його складання не надав, дії працівника ПП в установленому законом порядку не оскаржив.

З приводу посилань ОСОБА_3 на порушення його права на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони є доречними, однак, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 13.12.2017. При цьому, враховується, що судом першої інстанції, як це вбачається з матеріалів адміністративної справи, вживались заходи для сповіщення ОСОБА_3 про день та час судового розгляду, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення, яке він отримав 27.11.2017, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення.

Звертаю увагу, що судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за його участю та заслуховування пояснень по факту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з закриттям провадження, в тому числі з мотивів наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба