Номер провадження: 33/785/102/18
Номер справи місцевого суду: 500/5417/17
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП,

встановив:

постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором медичного центру «Лілія», жителя АДРЕСА_1,

провадження по справі закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення о 09 годині 30.09.2017 року, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Тойота», держномер НОМЕР_1, при виїзді з вул. Колгоспної в с. Броска Ізмаїльського району Одеської області на відстані 2600 м в напрямку поля здійснив зупинку, після чого при початку руху, в порушення п. 13.1 «Правил дорожнього руху» не вибрав безпечний інтервал, між стоячим чоловіком та здійснив наїзд на ОСОБА_3, після чого в порушення п. 2.10 «Правил дорожнього руху» залишив місце ДТП.

В клопотанні потерпілий ОСОБА_3 просить поновити йому пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні не був присутнім та копію постанови отримав 05.11.2017 року.

В апеляції ОСОБА_3 з постановою суду не погоджується, вважає її незаконною. Зазначає, що при розгляді справи суд не в повній мірі дослідив докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, надав їм неправильну оцінку та в результаті цього прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП. Просить скасувати постанову, винести нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності потерпілої особи - ОСОБА_3, належить поновити йому строк апеляційного оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що постанова суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи і підстави для її скасування відсутні.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Районний суд ретельно дослідив зібрані по справі докази, на підставі чого обґрунтовано прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Так згідно до п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; згідно до п.2.10 тих же правил у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п.9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров'я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в п. «г» п.2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» вимога для зупинки транспортних засобів є правом національної поліції.

Суд перевірив підстави притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, допитав особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_4, оглянув відеозапис з відеореєстратора автомобіля ОСОБА_2 і не встановив доказів скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП. Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини об'єктивно не підтверджуються доказами, а пояснення потерпілого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 непослідовні, суперечливі та взаємовиключні, спростовуються вищезазначеними доказами.

Так, з доданого відеозапису (а.с. 24) та фототаблиці (а.с. 31-36) вбачається, що ОСОБА_2 рухався на автомобілі по полю (бездоріжжя), та під час руху ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, перегородили йому рух. З пояснень ОСОБА_6 (а.с. 5) останні вимагали зупинення транспортного засобу ОСОБА_2, після чого він зупинився, і через декілька секунд продовжив свій рух далі. З відеозапису не вбачається факту наїзду ОСОБА_2 на ОСОБА_3, як це намагається тлумачити апелянт.

Доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки не підтверджені доказами і суперечать вимогам закону.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

За таких обставин приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2017 рокувідносно ОСОБА_2 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області В.О. Мандрик