АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1371/18 Справа № 710/1061/18 Головуючий по 1 інстанції Побережна Н. П.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Торопенко М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Торопенко М.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та адвоката Тишкевич Т.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює, інвалід 2 групи,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами, -

в с т а н о в и в :

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 03.08.2018 року о 22 год. 50 хв. по вул. Дніпровська в м. Шпола Черкаської області керував автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком Шполянської ЦРЛ. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 та адвокат Тишкевич Т.В. в інтересах ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Шполянського районного суду від 26.09.2018 р. та закрити провадження у справі відповідно до ст. 22 КУпАП.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова є незаконною, а висновки суду побудовані на доказах, які є неналежними, у звязку з чим місцевий суд помилково прийшов до висновку про наявність в його діях складу інкримінованого йому правопорушення. Вказує, що він не вживав спиртні напої та не перебував у стані алкогольного сп'яніння, оскільки є інвалідом, хворіє на цукровий діабет типу І тяжка форма, змушений вживати лікарські препарати, а тому не вживає алкоголь.

Стосовно звинувачення його в керуванні транспортним засобом у нетверезому стані, вказує, що у цій частині освідування проведено із значними порушеннями нормативних актів, а працівники поліції в порушення вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП без присутності свідків запропонували пройти освідування на визначення стану алкогольного сп'яніння та не відсторонили його від керування автомобілем у зв'язку із перебуванням в стані сп'яніння.

Зазначає, що при винесенні рішення судом першої інстанції не враховано особу правопорушника, його матеріальне становище та стан здоров'я.

Оскільки від вчиненого правопорушення суспільно-небезпечних наслідків не настало, апелянт просить застосувати до нього положення ст. 22 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В апеляційній скарзі адвокат Тишкевич Т.В. в інтересах ОСОБА_3 просить постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26.09.2018 року скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що вирішуючи справу, суд допустив порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок суду про винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП грунтується на протоколі про адміністративне правопорушення від 26.08.2018 року, який складений з порушенням вказаних норм та медичному висновку, якого, на думку захисника, не існує.

Крім того, інспектор поліції при складанні протоколу порушив вимоги ст. 268 КУпАП та не розяснив його право передбачене ст. 63 Конституції України.

Вказує, що ОСОБА_3 порушення правил дорожнього руху не допускав і винним себе не ввважає.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримавши апеляційні скарги, просив їх задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції й закрити провадження в справі. Розгляд справи просив проводити без участі захисника. Вказав, що сам буде захищати свої інтереси.

Адвокат Тишкевич Т.В. до початку апеляційного розгляду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі у зв'язку з тим, що неї немає повноважень на представлення інтересів ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 та адвоката Тишкевич Т.В. подану в інтересах ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В якості доказів винуватості ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення у сукупності з даними висновку щодо результатів огляду на стан спяніння.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_3 хворіє на цукровий діабет типу І, тяжка форма та артеріальну гіпертензію з приводу чого перебуває на пенсії, як інвалід ІІ групи, а також те, що від вчиненого правопорушення не настали суспільно-небезпечні наслідки, суддя апеляційного суду відхиляє, вбачаючи їх такими, що не можуть вказувати на малозначність вчиненого обвинуваченим діяння, враховуючи його значну суспільну шкідливість.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та адвоката Тишкевич Т.В. - залишити без задоволення.

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Торопенко