Справа № 740/3895/18 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т.Г.
Провадження № 33/4823/67/18
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №000085 від 11 серпня 2018 року, який надійшов до суду 21 серпня 2018 року від Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, 11 серпня 2018 року, о 21-10 год., по вул. Миру, 43 у с. Хибалівка Куликівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук.

Від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою приладу «Алкофор-505»» та проведення такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Послався на незаконність рішення суду, прийнятого з порушенням норм процесуального права, винесеного при неповному зясуванні всіх обставин справи. Зазначив, що ні поліцейським при складанні протоколу, ні судом під час розгляду справи, не було взято до уваги, що він не здійснював керування транспортним засобом. За кермом була його дружина. Вказав, справу було розглянуто поверхово, оскільки не були допитані безпосередньо у суді свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та інспектор Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 Також судом не були взяті до уваги покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що за кермом під час зупинки автомобіля працівниками поліції, була його дружина.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав., свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, наполягав на тому, що він не здійснював керування транспортним засобом. За кермом була його дружина, оскільки він у цей день, близько 14.00 год., дійсно вжив слабоалкогольний напій під час відпочинку на р. Десна. Зазначив, що в автомобілі не працювали двері з боку місця водія, тому і він, і дружина виходили з автомобіля через передні пасажирські двері. При цьому, спочатку вийшов він, а потім дружина.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що 11.08.2018 року, близько 21.00 год., він з колегою на патрульному автомобілі їхали на виклик у с. Кладьківка Куликівського району. Проїжджаючи через с. Хибалівка Куликівського району, назустріч ним рухався автомобіль, у якого не працювала ліва фара, що стало причиною зупинки даного транспортного засобу. Оскільки автомобіль їхав назустріч, ОСОБА_4 чітко бачив, що за кермом сидів саме ОСОБА_1, а дружина сиділа на задньому пасажирському сидінні. З моменту зупинки автомобіля, до того, коли інспектор поліції підійшов до нього минуло секунд 20. Свідок бачив, що спочатку вийшла дружина через задні пасажирські двері з дитиною, а з передніх пасажирських дверей вийшов ОСОБА_1 Жінка наполягала на тому, що за кермом була саме вона. При цьому, ОСОБА_1 добровільно надав працівникам поліції своє водійське посвідчення. При спілкуванні з ним ОСОБА_4 відчув запах алкоголю та запропонував пройти огляд на стан спяніння, на що ОСОБА_1 знову почав наполягати, що автомобілем керувала його дружина та пропонував домовитися на місці. При складанні протоколу щодо нього, він відмовився надавати пояснення та отримувати тимчасовий дозвіл на керування автомобілем.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №000085 від 11.08.2018 року, ОСОБА_1, 11 серпня 2018 року о 21-10 год. по вул. Миру, 43 в с. Хибалівка Куликівського району, керував автомобілем «AUDI-80», державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук.

Від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою приладу «Алкофор-505»» та проведення такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_2, які пояснили, що ОСОБА_1, в їх присутності, відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку.

Відтак, посилання апелянта на відсутність доказів керування ним автомобілем у стані алкогольного спяніння, не заслуговують на увагу, оскільки як вже було зазначено вище, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

У даному випадку має місце саме відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_8