БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1884/18
Провадження № 3/497/965/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зі слів - є приватним підприємцем, одружений, має сім дітей, усі неповнолітні, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, особу якого встановлено за посвідченням водія серїі ОІА №331988 від 30.05.2001 року, ІПН НОМЕР_1,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.88-1ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

17.10.2018 року громадським інспектором з охорони довкілля ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №000059, згідно якого в цей день, о 15:40 годині, ОСОБА_1 біля села Каракурт (Жовтневе) Болградського району Одеської області порушив порядок придбання об'єктів рослинного світу, а саме, на автомобілі ВАЗ 21063 з причепом, разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 здійснював перевезення деревини породи софора та акація, загальним об'ємом 1,8 складометрів без документів, що підтверджували би законність їх придбання, - тобто, не маючи спеціального дозволу, за що передбачена відповідальність ч.1ст.88-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаного правопорушення визнав частково, пояснивши, що в нього семеро дітей, він вирішив на зиму назбирати дров для себе, щоб опалювати житло, оскільки дружина не працює - зайнята доглядом за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_4 та вихованням інших їхніх спільних дітей, тому, разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 поїхав до найближчої лісосмуги біля м.Болград - під село Жовтневе (наразі перейменоване в Каракурт), взявши з собою бензопилу для розпилювання великих віток, дерева вони не чіпали - лише збирали валіжник; стверджував, що не знав про те, що для цього потрібний дозвіл, проте, коли його автомобіль зупинили працівники правоохоронних органів і запитали в нього дозвіл на збирання дров, він дізнавався у лісогосподарчому товаристві в м.Болград, але йому працівник лісгоспу відповів, що такого дозволу вони не надають, але усно він дозволяє йому назбирати дров для власних потреб.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1ст.88-1 КУпАП, оскільки його вина у скоєнні правопорушення підтверджується його поясненнями суду, та вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення, свідоцтвами про народження його дітей, іншими доказами, що містяться в матеріалах справи. Про настання тяжких наслідків від скоєного правопорушення, доказів суду ніким не надано, тому суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для визнання вищезазначеного правопорушення малозначним.

Так, чинне законодавство не містить чіткої відповіді на питання щодо збирання дрів в лісі чи лісосмузі, проте системним аналізом лісового законодавства можна прийти до висновку, що ця діяльність є побічним лісокористуванням, що в свою чергу відноситься до спеціального користування (ст.67 Лісового кодексу України) та здійснюється на умовах короткострокового тимчасового користування лісами (ст.18 цього ж Кодексу). Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток). Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства.

Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише такою метою, що передбачена виданим спеціальним дозволом.

Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов'язаних і не пов'язаних із веденням лісового господарства.

Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України

Тому для того, щоб збирати дерева, що лежать у лісі, необхідно одержати спеціальний дозвіл - лісовий квиток (ст.69 ЛКУ). Обгрунтування такого висновку наступне. Мертві деревинні залишки, що лежать на землі в лісі, мають більш узагальнюючу російську назву - «валежник». Під цим розуміють гілки, суччя, та цілі дерева та їх частини, що впали та гниють або є сухими. Сюди ж відносяться зламані вітром чи бурею дерева, а також залишки від дерев, що не були вивезені з лісосіки та втратили свої технічні якості та властивості.

Збирання стовбурів дерев, що з природних причин опинились на землі, виходячи зі змісту ст. 73 ЛКУ, прямо не відноситься до побічних лісових користувань, проте нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства можуть бути передбачені й інші види побічних лісових користувань.

Нормативним актом, що регулює ці питання є Порядок заготівлі другорядних лісових матеріалів та здійснення побічних лісових користувань, що затверджений Постановою КМУ № 449 від 23.04.1996 року. Згаданий Порядок та ст. 73 ЛКУ не містить розяснень про порядок використання залишків дерев, що впали на землю з природних причин. Йдеться лише про збирання іншої складової лісу - лісової підстілки. У загальноприйнятому розумінні лісова підстилка це шар органічних залишків на поверхні грунту в лісі, лісовий перегній. Утворюється під запоною лісу в результаті розкладання органічного опаду (листя, хвоя, дрібні гілочки, опала кора та ін.). Тобто лісова підстилка не включає в себе «валежник» - цілі дерева або їх частини (сухі, сирі, ті, що гниють), які відокремлені від пня та з природних причин опинились на землі.

Права громадян на загальне використання лісових ресурсів викладені у ст. 66 ЛКУ. Ця норма закону не передбачає право громадян безоплатно та без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання мертві стовбури дерев або їх частини. З цього випливає, що така діяльність потребує спеціального дозволу лісового квитка. Звичайно, такий дозвіл видається у випадках збирання більш-менш значних обсягів «валежника». Адже на дрібний збір частин сухих дерев для власних потреб, наприклад - для розпалювання вогнища, лісових квиток не видається. Для уникнення можливих непорозумінь потрібно попередньо звернутись до відповідного лісгоспу.

Привласнення відокремлених природнім способом від пня мертвих чи свіжих стовбурів дерев не може кваліфікуватись як незаконна порубка, адже відсутня обєктивна сторона порушення. Відокремлені від коріння стовбури дерев (хлисти), що одержані при законній розробці лісосіки, також є майном лісогосподарського підприємства. Враховуючи специфіку розробки лісосік, зрубана деревина (сортименти) можуть своєчасно не вивозитись і певний час залишається на лісосіці. Як і інше майно, вказана лісопродукція підлягає обліку та оприбуткуванню за бухгалтерським обліком лісгоспу. Будь-яке незаконне привласнення цієї деревини кваліфікується як злочин проти власності.

Відповідно до ст.22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Тому, враховуючи вищевикладене, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, скоїв правопорушення невеликої тяжкості, наслідків від якого не настало, у скоєному розкаюється, стверджує, що є прихильником законослухняності, - суд дійшов висновку про наявність підстав визнати малозначним вчинене правопорушення, та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням і закрити провадження у справі, - враховуючи невеликий обсяг зібраних дров з метою використання на власні потреби, а також відсутність тяжких наслідків від скоєного та доказів щодо наявності намірів в ОСОБА_1, направлених на навмисне скоєння правопорушення, та враховуючи пом'якшуючі обставини - усвідомлення своєї провини, розкаяння, відсутність негативних характеристик щодо правопорушника, хоча й не підтверджених нічим, але й нічим не спростованих.

Стягнення судового збору у випадку закриття провадження у справі - законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 9-11, 22, 33, 88-1, 221, 268, 283-285,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження у судовому засіданні.

Провадження у справі закрити на підставі ст.284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником або іншою зацікавленою особою протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В.Кравцова