АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/636/2018 Суддя у першій інстанції: СлободянюкП.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Луцьк, Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в порядку ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те що, суд взагалі проігнорував вимоги закону і не перевірив вказані в протоколі відомості, не допитав свідків, не отримав пояснення від інспекторів, не витребував відеозапис з камери поліцейського, не дослідив матеріали справи, та безпідставно поклав в основу свого рішення документи складені поліцейським.

Також апелянт зазначає, що під час оформлення матеріалів був лише один свідок і то вже в кінці всієї процедури, та направлення на огляд ОСОБА_4 поліцейські взагалі не надавали.

Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_4 не надавали можливості проходити огляд на місці і від цього він не відмовлявся. Він просто не мав часу саме о 04 год. 00 хв. їхати до лікаря. Вже пізніше в той же день ОСОБА_4 пройшов огляд у лікаря нарколога, відповідно до якого ознак сп'яніння виявлено не було.

Заслухавши доповідь судді, поясненняОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався.

Так, згідно оскаржуваної постанови,ОСОБА_4 08 грудня 2017 року, о 4 годині, керуючи автомобілем Фольксваген (державний номер НОМЕР_1) в районі будинку № 30/а по вул. Довнар-Запольського в м. Києві від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився у присутності свідків.

Крім того, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 від 08.12.2017 серія БД № 113454, під час зупинки в останнього виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, а саме, розширена зіниця ока, яка не реагує на світло, бліде обличчя, тремтіння пальців рук, та останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_4 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_4 той факт, що останній керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які містяться в матеріалах справи, а також довідкою інспектора УПП ВАП в місті Києві ст. лейтенанта поліції від 11.12.2017 року Пацай В.В. та рапортом поліцейського роти 7 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берегу) УПП в м. Києві ДПП сержанта поліції Сіднаренка Р.І. від 08.12.2017 року.

А також, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими апеляційним судом доказами, зокрема відеозаписом з нагрудної камери інспекторів, на якому зафіксовано факт керування та відмови водієм транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_4 пройти огляд у встановленому законом порядкув присутності свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що, в свою чергу повністю спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не надавали можливості проходити огляд на місці і від цього він не відмовлявся, а те що він просто не мав часу саме о 04 год. 00 хв. їхати до лікаря, суд вважає без підставними.

Стосовно доводів апелянта про те, що йому не дали направлення на проходження огляду, а він звернувся сам до Київської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» в той же день, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 7. Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП уразі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Таким чином аналізуючи дані норми закону, приходжу до висновку, що огляд проводиться у закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуюче зазначене, а також те, що ОСОБА_4 не наполягав на проведенні огляду у закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення, а навпаки відмовився в законному порядку від його проходження, тому надана ним довідка з Київської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» про те, що він 08.12.2017 року о 13 год. 50 хв. звернувся самостійно для проходження даного огляду та відповідно до висновку заключний діагноз: "тверезий" не може бути взята до уваги, оскільки правопорушення мало місце 08 грудня 2017 року о 04 год. 30 хв., а звернувся ОСОБА_4 до закладу лише по сплину дев"яти годин. Тому суд апеляційної інстанції вважає, що даний доказ є не допустимим. Крім того така довідка жодним чином не спростовує, відмову останнього від проходження огляду на вимогу поліцейського у встановленому законному порядку.

Також зазначене спростовує, доводи апелянта про те, що інспектор поліції не виписав направлення на огляд ОСОБА_4, так як вданому випадку воно є безпідставне та недоречне.

Стосовно доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не були допитані інші свідки, в тому числі працівники поліції, слід зазначити наступне. Відповідно до норм статтей 272, 278-279 КУпАП не передбачено обов'язкової участі поліцейських та свідків при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а відтак доводи апеляційної скарги щодо не виклику свідків та поліцейських в судове засідання є не обґрунтованими.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд також не витребував відеозапис з камер поліцейських, то даний відеозапис був витребуваний апеляційним судом та досліджений в судовому засіданні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що під час оформлення матеріалів щодо ОСОБА_4 був лише один свідок і то вже в кінці всієї процедури, то дане твердження, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведеною, а доводи апеляційної скарги про недоведеність його винуватості у вчиненні правопорушення такими, що не знайшли свого підтвердження.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич