АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1847/17Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 33/789/49/18 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гусятинського районного суду від 24 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Гусятинського районного суду від 24 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 04 листопада 2017 року близько 23 год. 30 хв. в с. Гадинківці Гусятинського району керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Гусятинського районного суду від 24 листопада 2017 року. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки складеному відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, у якому вказане нечітке та невірне формулювання суті правопорушення та не зазначено у який спосіб він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Посилається на те, що в протоколі не зазначено факт пропонування йому працівниками патрульної поліції проходження огляду на стан сп'яніння в передбаченому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків та факт його відмови від проходження такого огляду.

Крім цього, вважає, що порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп'яніння підтверджується відсутністю в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп'яніння.

Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, чим порушив його право на захист, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про його належне повідомлення розгляду справи.

У зв'язку з тим, що розгляд справи 24 листопада 2017 року проведено у його відсутності, а копію постанови суду він отримав лише 04 січня 2018 року, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а адміністративне провадження щодо нього закрити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05.11.2017 року серії АП2 №542297 поліцейським Гусятинського ВП старшим сержантом поліції Молотом О.В. зафіксовано факт керування 04.11.2017 року о 23 год. 30 хв. в с.Гадинківці Гусятинського району водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки "Сузукі", номерний знак ДРL 14616 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що 05.11.2017 року близько 02 год. 50 хв. були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився пройти медичне освідчення на стан алкогольного сп'яніння, а також відмовився надати працівникам поліції будь-які документи, в тому числі і документи на транспортний засіб.

При цьому, свідок ОСОБА_3 вказала, що у водія ОСОБА_1 були виражені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, запах алкоголю із порожнини рота, мова не розбірлива, неадекватна поведінка. Зазначила, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Сузукі" та під час керування вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Свої пояснення свідки подали 5 листопада 2017 року письмово.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки його вина є доведеною на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи та належними і допустимими доказами у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП.

Щодо посилання ОСОБА_1 на порушення під час оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів, то вони є необґрунтованими.

Так, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року передбачено процедуру складення протоколу та вимоги щодо його змісту, які повністю виконані працівниками поліції, а відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння здійснюється працівниками поліції у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення ним бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

Будь-які дані про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд у медичному закладі в матеріалах справи відсутні.

Крім того, жодних заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення - ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

Оскільки розгляд справи 24 листопада 2017 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 04 січня 2018 року, то відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду від 24 листопада 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан