Справа № 361/5143/18 Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Провадження № 33/824/925/2018 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2018 року, провадження по справі щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130, ст.124 та ст.122-4 КУпАП, закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення ОБ № 001646 від 15.08.2018 року, серії ОБ № 001647 від 15.08.2018 року, серії ОБ № 001648 від 15.08.2018 року ОСОБА_2, 24.04.2018 року були вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою слідчого Броварського ВП ГУ НП в Київській області від 11 травня 2018 року кримінальне провадження №0001806 від 25.04.2018 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

Закриваючи адміністративне провадження за строками, передбаченими ст.38 КУпАП, суд першої інстанції вказав на вимоги ч.2 ст.38 КУпАП, зокрема на те, що кримінальне провадження постановою слідчого було 11.05.2018 року закрито, тому на момент розгляду справи в порядку адміністративного судочинства строки сплинули.

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить її змінити в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що закриваючи провадження по справі за ст.38 КУпАП суд першої інстанції необґрунтовано не встановив наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить постанову скасувати, ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що при винесенні рішення суд грубо порушив вимоги ст.129 Конституції України, норми процесуального права, зокрема ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, та недотримуючись правових позицій Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові №11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», у п.24 постанови 314 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті, до розгляду справи підійшов формально, не встановив обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, не встановив його вину у їх вчиненні, та передчасно, не зясувавши цих даних, закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, прийнявши оскаржувану постанову, яка крім іншого, не відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП.

В запереченні на апеляційні скарги, ОСОБА_2 вважає винесене рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляційних скарг малопереконливими та такими, що суперечать вимогам закону, зокрема звертає увагу, що у випадку, коли визначені у ст.38 КУпАП строки закінчились, провадження в справах про адміністративні правопорушення виключається і це має безумовний характер, це не право судді, а обовязок, посилання скаржників на ст.ст.247, 280 КУпАП щодо зясування всіх обставин справи є не коректним, оскільки закінчився строк щодо притягнення до адміністративної відповідальності, а тому провадження підлягає негайному закриттю, всі обставини підлягають зясуванню якщо строк про притягнення до відповідальності не закінчився.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з п.2 ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, окрім іншого, також є забезпечення доведеності вини.

З п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.04 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП» випливає, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У той же час, як передбачив законодавець у ч.1 ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз; зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

В порушення вимог ст.129 Конституції України, норми процесуального права, зокрема ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, та не дотримуючись правових позицій Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.3 постанови №11 від 11.06.04 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» у п.24 постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», до розгляду вказаної справи підійшов формально, не встановив обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованих його адміністративних правопорушень, не встановив його вину у їх вчиненні, чи невинуватість, та передчасно закрив провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Закінчення строку накладення адміністративного стягнення на момент постановлення рішення не усуває необхідності всебічно дослідити матеріали адміністративної справи та вирішити питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Однак, при розгляді даної справи суддею вищевказаних вимог закону не дотримано, зокрема, залишилась не встановленою обставина щодо наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_2, щодо якого складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ №001646 від 15.08.2018 року, серії ОБ №001647 від 15.08.2018 року, серії ОБ №001648 від 15.08.2018 року.

За таких обставин, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи, що при розгляді справи докази судом не досліджувались, оцінка їм не надавалась, тому постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції по суті апеляційної скарги є неможливим, в звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного провадження - направленню до суду першої інстанції, для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст., 38, п.7 ст.247, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а справу направити до суду першої інстанції, для розгляду по суті.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Миколюк