АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №33/796/983/2018 Постанова винесена суддею Осауловим А.А.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КупАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 350 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною і необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, внаслідок неповного з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, без дослідження та надання належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, просить її скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_2 подав заяву, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що оскаржувану постанову йому надіслано не було і документи про факт надсилання чи надання йому наручно постанови в матеріалах справи відсутні. При цьому, на його питання про те, коли можна отримати постанову, йому в суді сказали чекати, але відсутність повного тексту рішення позбавляла його можливості скласти обґрунтовані доводи щодо законності постанови. Постанову суду він отримав лише 25.01.2018 року, але не з власної провини, а з вини суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_2 була винесена 19 січня 2018 року.

Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року, ОСОБА_2 був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції і свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково (а.с. 23), та таким чином ОСОБА_2 було відомо про прийняте судом рішення, порядок та строки його оскарження.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 подав лише 02.02.2018 року, згідно штампу вхідної кореспонденції суду (вх. №9246), тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим, доводи ОСОБА_2, наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року.

Так, зазначені в клопотанні ОСОБА_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, а саме те, що копію постанови суду він отримав лише 25.01.2018 року після неодноразового звернення до суду, а відсутність повного тексту рішення позбавляла його можливості скласти обґрунтовані доводи щодо законності постанови, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки не містять посилань на такі обставини, які б в даному випадку об'єктивно могли зашкодити йому своєчасно подати апеляційну скаргу, зважаючи саме на його присутність в судовому засіданні та відповідно і обізнаність про результати розгляду справи в день винесення постанови, які в жодній частині не відповідали позиції ОСОБА_2 у його відношенні до інкримінованих йому правопорушень.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.