Справа № 663/2857/18
Провадження № 3/663/1179/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Шульги К. М., за участю секретаря Миронюк М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Головного управління Держпраці у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 05.09.1992 р. н., РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, керівник ПП «М. Х. ОСОБА_2»,

за ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ХС2073/507/АВ/П/ПТ, складеного 13.07.2018 за результатами перевірки, проведеної за період з 10.05.2018 по 13.07.2018, було встановлено, що на порушення ч.3 ст.24 КЗпП України та Постанови КМУ №413 від 17.06.2015 протягом червня 2018 року ПП «М. Х. ОСОБА_2» укладено цивільно-правові договори, що мають ознаки трудових відносин, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були допущені до роботи без оформленого наказу чи розпорядження керівника та повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу. Зазначено, що цивільно-правові договори мають ознаки трудових відносин, виходячи з такого. Відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вони працюють водіями на ПП «М. Х. ОСОБА_2» з встановленим графіком роботи та отримують заробітну плату за відпрацьовану зміну, також в поясненнях вони зазначають, що ознайомлені з правилами внутрішнього трудового розпорядку. Проте, відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики від 16.05.2011 №151/06/186-11 за цивільно-правовим договором оплачуються не процес праці, а його результат; він визначається після закінчення роботи та оформлюється актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких здійснюється їх оплата; за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його рамками, метою цивільно-правового договору є отримання певного матеріального результату; особа, яка виконує роботу на підставі цивільно-правового договору, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Відповідно до п.9 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 №1001, здобувач ліцензії, ліцензіат оформлює трудові відносини з персоналом автомобільного транспорту, визначеним п.10, 12-15 цих Умов, шляхом укладання трудового договору відповідно до ст.24 КЗпП України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, заперечував вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.41 КУпАП.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію ОСОБА_1, вказав на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП. Зазначив, що посадовою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме ознаки трудових відносин мають укладені з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цивільно-правові договори. Крім того, звернув увагу, що органом, який склав протокол не виконано постанову суду, якою даний адміністративний матеріал повертався на доопрацювання, а саме не надано письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про які в протоколі зазначено, що такі додані. Разом з тим, до протоколу додано бланки опитування працівників обєктів відвідування, підписані особами, які брали участь у опитуванні. Крім того, звернув увагу, що опитування проведено 27.06.2018 о 07.10 год. та о 12.25 год., тоді як направлення на проведення перевірки видано 10.07.2018, протокол складено 13.07.2018, тому вказані листи опитування не можна розцінювати як письмові пояснення працівників, надані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, що доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення не надано, тому справа підлягає закриттю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Згідно з частиною третьою цієї статті така відповідальність наступає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільно-правовий договір це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором про надання послуг, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання виконати певну роботу.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «М. Х. ОСОБА_2» як Замовник уклало цивільно-правові угоди як з Виконавцями з ОСОБА_5 20.06.2018, а також з ОСОБА_3 26.06.2018, відповідно до п.1.1 яких Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати такі роботи (надати послуг): внутрішні перевезення пасажирів на таксі; внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (а.с.15, 16). Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано також акти прийому наданих послуг до укладених з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 цивільно-правових договорів (а.с.17, 18).

На підставі встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що відсутні належні докази порушення ОСОБА_1 ч.3 ст. 41 КУпАП України, оскільки згідно із укладених угод, сторони визначені як замовник і виконавець, тобто між ними виникли цивільно-правові відносини.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки відсутні докази, які достовірно свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, провадження в справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області ОСОБА_6