Номер провадження: 33/785/91/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, за участю: секретарів судового засідання: Стоянової Л.І., Лопотана В.І., Тьосової Я.В., Цихиселі Л.Р.; особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3; представників Одеської митниці ДФС: ОСОБА_4 та ОСОБА_5; розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2017 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою судді районного суду Моток Олександра Андрійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією на користь держави виявленого за протоколом про порушення митних правил № 1509/50000/17 від 22.09.2017 року товару.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Моток О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді районного суду скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за протоколом про порушення митних правил на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України. Апелянт зазначає, що суддя районного суду дав невірну оцінку обставинам справи, не врахував того, що він фактично не порушував умови проходження митного огляду «зеленого коридору», оскільки заявив про наявність у нього зброї, на яку він має дозвільні документи, перед тим, як заїхати на будь-яку зі смуг митного контролю, але представник прикордонних військ штучно створив ситуацію, що він нібито намагався таємно провести через кордон пістолет. Зазначає, що він не заїжджав на смугу митного контролю «зелений коридор», а ще до обрання відповідної смугу заявив представнику прикордонних військ про те, що він має при собі пістолет на який він має дозвіл, та спитав які дії він повинен вчинити для перетинання кордону, але прикордонник, не пояснюючи йому порядку перетину кордону, наказав йому проїхати в зону контролю, викликав митників та відносно нього було складено протокол про порушення митних правил. Апелянт посилається, що зазначені в протоколі свідки є зацікавленими особами, оскільки вони є працівниками митниці та прикордонної служби. На підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 долучив фотокартки митного поста.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку представників Одеської митниці ДФС, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги; допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7; дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та долучені апелянтом; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 КУпАП, суддя районного суду послався на наявні в матеріалах справи та досліджені під час судового розгляду докази.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №1509/50000/17від 22.09.2017 року вбачається, що 22.09.2017 року, о 1215 год., в пункт пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, в напрямку з України до Молдови по смузі руху «зелений коридор» вїхав автомобіль марки «Вольксваген», держномер 2S85505, країна реєстрації Чеська Республіка, під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який надав контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обовязковому письмовому декларуванню та/або оподаткуванню.

В ході здійснення митного контролю та огляду вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_3 заявив, що у сімці на задньому сидінні його автомобіля, він переміщує пристрій травматичної дії, марки «ПМР-УОС» кал.9мм, КІКП №2863, в кількості 1 одиниця, з гумовими кулями в кількості 7 патронів, які він надав для огляду разом з дозволом на право зберігання та носіння зброї №18393 від 02.12.2016 року. Виявлений пістолет та патрони до нього, згідно ст.196 МК України є заборонені щодо переміщення через митний кордон України.

Таким чином, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення, на думку органу ДФС України, громадянин ОСОБА_3 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, тобто намагався перемістити через митний кордон України по смузі руху «зелений коридор» товари переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, допитавши ОСОБА_3, допитавши в якості свідків: інспектора прикордонної служби ВПС «Кучурган» ОСОБА_6 та ОСОБА_7, який був пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи в районному суді суддя дав невірну оцінку обставинам справи, та поза його увагою залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які факти чні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. В цій же статті у ч. 4 зазначається, що митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до Типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до положень ст. 196 МК України, не можуть бути пропущені через митний кордон України: 1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом; 2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу); 3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Диспозиція ст. 471 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

В оскаржуваній постанові суддя районного суду зазначив, що ОСОБА_3, перетинаючи митний кордон України в пункті пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, в напрямку з України до Молдови по смузі руху «зелений коридор», переміщував через митний кордон України пристрій травматичної дії, марки «ПМР-УОС» кал.9мм, КІКП №2863, в кількості 1 одиниця, з гумовими кулями в кількості 7 патронів, в порушення порядку перевезення який визначений положеннями наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за №637/3077 із змінами і доповненнями, зокрема не маючи при собі дозволу на право перевезення зброї територією України, які видаються МВС України, ГУМВС, УМВС.

Разом з цим, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді районного суду обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, не підтверджуються дослідженими апеляційним судом доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що він не порушував порядку митного контролю, не обирав проходження митного контролю «зелений коридор», оскільки підїхавши до вїзду на територію митниці, прикордонник, який стояв біля шлагбауму, нічого не запитавши у нього, видав йому талончик та пропустив його на територію митного поста. Далі, він, не доїжджаючи до митних знаків та не заїхавши в будь-яку з смуг руху («коридорів»), зупинив свій автомобіль в черзі автомобілів, які стояли перед ним, та не знаючи по якій смузі їхати далі, запитав у прикордонника, який проходив по черзі автомобілів, які він повинен вчинити дії для перетину кордону, пославшись при цьому, що при ньому є травматичний пістолет на якій він має дозвіл. Прикордонник йому нічого не повідомив, але при цьому наказав виїхати з загальної черги, проїхати в зону дії «зеленого коридору», обїхати митний пост та зупинитися на майданчику для огляду автомобілів. Після того, як він виконав вимогу представника прикордонної служби, до нього підійшов представник митниці, якому він також повідомив, що має при собі травматичний пістолет з дозволом, але незважаючи на його прохання щодо розяснення порядку проїзду через митний кордон, або надання йому можливості виїхати з митного поста у разі, якщо він не може провезти через кордон травматичний пістолет, оскільки він не почав процедуру митного оформлення, відносно нього було складено протокол про порушення митних правил та вилучено травматичний пістолет. Апелянт стверджує, що правопорушення не скоював, оскільки не вїхав в зону діяльності будь-якої зі смуг митного оформлення, зокрема в смугу «зелений коридор», та до початку митного оформлення добровільно повідомив про наявність зброї на яку мав необхідні дозвільні документи з метою зясування порядку перетинання митного кордону. В судовому засіданні ОСОБА_3 показав на фотокартках митного поста, які він долучав до апеляційної скарги, де саме знаходився його автомобіль в той час, коли він повідомив представника прикордонної служби про те, що має при собі травматичний пістолет, з яких вбачається, що він дійсно не доїхав до смуг митного контролю, зокрема не вїхав в смугу «зелений коридор» та митне оформлення його автомобіля не розпочалося.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок - інспектор прикордонної служби ВПС «Кучурган» ОСОБА_6, ознайомившись з фотокартками на яких відображений митний пост «Кучургани», які були долучені до апеляційної скарги ОСОБА_3, фактично підтвердив суду показання останнього щодо місця розташування автомобіля під його керуванням після його вїзду на територію митного поста. Свідок повідомив суду, що ОСОБА_3, в той час, коли він підійшов до нього, фактично не вїхав в смугу «зеленого коридору», оскільки заїхавши на територію митного поста, вимушений був зупинитися в черзі автомобілів. Свідок підтвердив пояснення ОСОБА_3 про те, що він добровільно повідомив його про наявність у нього травматичного пістолету та надав дозвільні документи, але він наказав йому проїхати на територію митного поста де проводиться огляд автомобілів та викликав працівників митниці, які в подальшому склали протокол про порушення митних правил. В протоколі про порушення митних правил були в якості понятих були зазначені: ОСОБА_8, яка працює у відділені банку, яке розташоване на території митного поста, та ОСОБА_9, який працює у відділені ветеринарного контролю митного поста, які не були безпосередніми свідками його спілкування з ОСОБА_3 та не бачили де знаходився автомобіль під керуванням останнього на момент затримання.

Допитаний апеляційний судом свідок ОСОБА_7 пояснив, що 22.09.2017 року він перебував в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_3 в якості пасажира та фактично підтвердив пояснення ОСОБА_3 щодо обставин події. Оглянувши фотокартки митного поста, свідок дав аналогічні показання показам ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 щодо місця розташування автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на території митного поста на той час, коли ОСОБА_3 повідомив представнику прикордонних військ про те, що у нього є травматичний пістолет та надав дозвільні документи на нього.

Таким чином, під час апеляційного розгляду було достовірно встановлено, що на час коли ОСОБА_3 вїхав на територію пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, в напрямку з України до Молдови, та повідомив представнику прикордонної служби про наявність у нього в автомобілі пристрою травматичної дії, марки «ПМР-УОС» кал.9мм, КІКП №2863, в кількості 1 одиниці, з гумовими кулями в кількості 7 патронів, він не перебував в смузі руху «зелений коридор», а тільки вїхавши на територію митного поста зупинився та стояв в черзі автомобілів, які рухалися в напрямку початку зон митного контролю.

За таких умов, відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_3 обрав для себе форму проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор» спростовуються показаннями ОСОБА_3, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, фотокартками території пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, відповідно до яких встановлено, що вїхавши на територію митного поста, ОСОБА_3 не вїхав в смугу «зелений коридор», а перебуваючи в черзі автомобілів, які стояли в напрямку території розмежування на конкретні смуги (зони) митного контроля: «червоний» та «зелений» коридори, заявив інспектору прикордонної служби про наявність у нього предметів, які підлягають декларуванню, але фактично був позбавлений їх задекларувати, оскільки після повідомлення представнику прикордонних військ про наявність у нього травматичного пістолета та надання дозволу на нього, він фактично був позбавлений це зробити, оскільки був затриманий для оформлення протоколу.

При цьому, апеляційний суд констатує, що під час судового розгляду представники митниці не спростували доводів ОСОБА_3 щодо того, що він фактично не вїжджав в зону митного контролю смугу «зелений коридор», оскільки суду не була надана технологічна схема митного поста на пункті пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, яка також відсутня в матеріалах справипро адміністративне правопорушення. ОСОБА_7 того, під час дослідження фотокарток митного поста, під час допиту ОСОБА_3, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, представники митниці, з урахуванням показань вказаних осіб щодо місця знаходження автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на момент заявлення ним про наявність у нього травматичного пістолета, не дали раціонального пояснення чи відноситься зазначене місце до смуги контролю «зелений коридор», та не надали відповідних доказів щодо цих обставин.

За таких умов апеляційний суд констатує, що суд вичерпав всі визначені законом можливості для зясування обставин справи, та на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

При цьому, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

З урахуванням відсутності в матеріалах справи технологічної схеми пункту пропуску «Кучурган-Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, схеми до протоколу про порушення митних правил або фото-відео фіксації події щодо місця знаходження автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на момент його затримання, апеляційний суд не має підстав ставити під сумнів показання ОСОБА_3, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що ОСОБА_3 на момент затримання його автомобіля ще не заїхав на смугу «зелений коридор» без декларування травматичного пістолету, який він мав при собі, а навпаки до обрання смуги руху та вїзду на будь-яку зі смуг митного поста, повідомив представникам прикордонної служби та митниці про наявність у нього товару, який підлягає декларуванню, надав дозвільні документи на товар, та зясовував порядок перевезення травматичного пістолету через митний кордон.

Доводи представників Одеської митниці ДФС про те, що ОСОБА_3 фактично обрав для себе порядок проходження митного контролю «зелений коридор» з посиланням на те, що йому був виданий контрольний талон серії ТАБ/410 від 22.09.2017 року, ксерокопія якого долучена до матеріалів справи, є непереконливими, оскільки показання ОСОБА_3 про те, що вказаний талон він отримав від інспектора прикордонної служби вїжджаючи на митний пост, але до вїзду на смугу «зелений коридор» заявив про наміри перевезти через митний кордон травматичну зброю, надавши при цьому дозвіл на неї, спростовані не були. Також представники митниці не спростували того, що до того часу, як ОСОБА_3 вїхав на будь-яку зі смуг митного контролю, він мав право відмовитися від перетинання митного кордону та виїхати з митного поста, повернувшись на територію України, у разі, якщо у нього не вистачало достатніх дозвільних документів для перевезення через митний кордон травматичної зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобовязана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення від 9 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного субєкта у кожній справі на підставі безпосередньо зясованих обставин і фактів.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_3 перед вїздом на смугу митного контролю та до початку здійсненням митного контролю повідомив представників прикордонних військ та митниці про наявний в його автомобілі товар та фактично провів усне його декларування, надавши цим представникам для огляду товар пристрій травматичної дії, марки «ПМР-УОС» кал.9мм, КІКП №2863, в кількості 1 одиниці, з гумовими кулями в кількості 7 патронів, а також предявив дозвіл на право зберігання та носіння зброї №18393 від 02.12.2016 року, виданий МВС України в Одеській області, який знаходився в його сумці на задньому сидінні салону автомобіля без будь-яких ознак приховування.

З огляду на те, що обіг пристрою травматичної зброї та набоїв до нього через митний кордон України чинним митним законодавством не обмежено чи заборонено, а переміщення такого здійснюється на підставі дозволів МВС України, ГУМВС, УМВС, приймаючи до уваги усі обставини справи, зокрема законність походження пристрою, на який у ОСОБА_3 є дозвіл отриманий у визначеному законом порядку, а також те, що при перетині кордону, до вїзду на смугу «зелений коридор», останній заявив про наявність у нього зброї, фактично усно задекларувавши її, апеляційний суд вважає, що притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст.471 МК України несе індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосовано у даному випадку.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, слід констатувати, що під час апеляційного перегляду рішення судді районного суду представники митниці не спростували того, що ОСОБА_3 не обирав проходження митного контролю «зелений коридор» та безпосередньо вїхав на смугу митного контролю «зелений коридор», а тому висновок судді районного суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, є безпідставним, оскільки досліджені апеляційним судом докази не доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 529 МК України, ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного м. Одеси від 28.11.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 гривень з конфіскацією на користь держави виявленого за протоколом про порушення митних правил №1509/50000/17 від 22.09.2017 року товару, та стягнуто судовий збір в сумі 320 гривень, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2