П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 29 вересня 2017 рок в 22 год. 20 хв. керував автомобілем «Вольво», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 35 по вул. Січових Стрільців Шевченка в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, провадження щодо нього закрити у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 не був присутнім, оскільки не був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Захисник звертає увагу на те, що копію судового рішення ОСОБА_3 отримав 01 грудня 2017 року, а 04 грудня 2017 року він подав апеляційну скаргу, проте суд апеляційної інстанції повернув йому її, оскільки він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та не подав клопотання про поновлення пропущеного строку. У зв'язку з чим він повторно подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення йому пропущеного строку.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Захисник ОСОБА_2 зазначає, що перевірка ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння проводилась за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_3, пройшовши тест на стан алкогольного сп'яніння, не погодився з його результатами, проте відповідно до вимоги Інструкції «Про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів», працівники поліції зобов'язані були його направити до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, проте вони цього не зробили.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_3 закриттю у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переглянувши справу та заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 21 листопада 2017 року судом за відсутності ОСОБА_3 ухвалене рішення про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. З матеріалів провадження вбачається, що 01 грудня 2017 року ОСОБА_3 отримав копію судового рішення.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення суд обґрунтував: протоколом про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; результатами алкотестеру Драгер (результат 0,63‰); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою алкотестеру Драгер, засвідченого поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 6 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, на який посилається захисник ОСОБА_2, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest-6820» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов'язків.

Відповідно до листа начальника управління патрульної поліції в м. Києві, всі спеціальні технічні засоби, які використовують поліцейськими для проведення оглядів водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння на місці події, зокрема «Drager Alcotest-6820», мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що за наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, дані про який було занесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 будь - яких зауважень не висловлював, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що інспектор поліції не запропонував ОСОБА_3 проїхати до медичного закладу для проходження огляду, відтак процедура проходження огляду на стан сп'яніння була порушена також з цієї підстави.

На думку апеляційного суду, такі доводи апелянта є непереконливими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на їх підтвердження. Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_3 ознайомлений з правами та обов'язками. Більше того, будь - яких зауважень стосовно того, що поліцейський не запропонував йому їхати до медичної установи для проведення огляду він також не зазначив.

Стосовно того, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені письмові пояснення свідків, які були присутніми при огляді ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який передбачений п. 15 Інструкції, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння та результат такого огляду - наявність в повітрі, яке видихав ОСОБА_3 0,63‰ алкоголю.

Тому доводи про відсутність пояснень свідків, як підстава для скасування судового рішення є необґрунтованими.

Також, на думку апеляційного суду, є непереконливими доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 підписував вказаний акт огляду в темну пору доби і не бачив, що він підписує.

З огляду на викладене, огляд на стан сп'яніння проведений у відповідності до положень ст. 266 КУпАП.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції зроблений правильний висновок про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун