АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6449/17 Номер провадження 33/786/190/18Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

адвоката Кузьменка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_2 та його захисника Кузьменка В.О. на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 19 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Морозівка Олександрійського району Кіровоградської області, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, працюючий водієм ТОВ «Логістик МТС»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 4 жовтня 2017 року о 12 год. керував автомобілем МАЗ д.н.з НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Половка в м. Полтава в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

За змістом апеляційної скарги порушник та його захисник прохають закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КпАП України у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. При цьому зазначають, що ОСОБА_2 не було повідомлено про день та час розгляду справи та наголошують про порушення закону внаслідок розгляду справи суддею за місцем вчинення правопорушення, а не за місцем проживання ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Сам порушник в засіданні апеляційного суду не заперечував факт керування ним автомобілем 4 жовтня 2017 року о 12 год. по вул. Половка в м. Полтава в стані алкогольного сп'яніння. При цьому ОСОБА_2 підтвердив обставини його огляду поліцейським в присутності двох свідків на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер-6810, відповідно до якого у нього виявлено 2,6 проміле алкоголю.

В обґрунтування рішення про винуватість ОСОБА_2 суддя правильно послався на докази, які є належними та допустимими, а саме, на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №223733 від 4 жовтня 2017 року, пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які підтвердили викладені в протоколі обставини, акт огляду порушника на стан сп'яніння з використанням алкотестера Драгер-6810 та його результат - 2,60 проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності зі ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи апеляційної скарги про порушення правил підсудності є непереконливими.

Як вбачається з матеріалів справи, її розгляд проведений суддею Київського районного суду м. Полтава за місцем вчинення правопорушення у відповідності з приписами ч.1 ст.276 КпАП України.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 цього Кодексу, дійсно можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, проте дана норма закону визначає право суду, а не обов`язок.

Доводи апелянтів про необхідність закриття провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КпАП України є необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановив суд і ніким не оспорюється та обставина, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення 4 жовтня 2017 року, а адміністративне стягнення на нього накладене 19 жовтня 2017 року, тобто до сплину строків, визначених ст.38 КпАП України.

За таких обставин, закінчення тримісячного строку з дня вчинення правопорушення на день розгляду справи апеляційним судом не може бути підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 19 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу його та захисника Кузьменка Володимира Олексійовича, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.