Справа № 152/75/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 січня 2018 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого водієм Римо-католицької громади м. Шаргород, паспорт серії ВМ 148477, виданий 04.06.1996 року Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області, ідентифікаційний номер не встановлювався,

- за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а саме: 30.12.2017 року о 00 годині в м. Шаргород Вінницької області на вул. Поштова, 12, вчинив домашнє насильство щодо дружини ОСОБА_3, чим завдав шкоди психічному здоровю потерпілої.

В суді ОСОБА_2 відмовився давати пояснення, зсилаючись на вимоги ст.63 Конституції України.

Винуватість ОСОБА_2 доведена поясненнями потерпілої ОСОБА_3, яка в суді пояснила, що в ніч з 30.12.2017 року на 31.12.2017 року її чоловік ОСОБА_2 прийшов додому в стані алкогольного спяніння, зайшов на кухню, гримів посудом, потім взяв дві кришки від каструль і стукав ними одна до одної, внаслідок чого розбудив неповнолітніх дітей. Після цього ОСОБА_2 висловлювався в її адресу нецензурними словами, телефонував по мобільному телефону до її батьків. На прохання її та дітей припинити посеред ночі такі дії, ОСОБА_2 висловлювався нецензурними словами, тому вона змушена була звернутися в поліцію, щоб припинити домашнє насильство. Проте, вона просить не притягувати ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки помирилась з ним та вибачила йому, жодних претензій не має.

Винуватість ОСОБА_2 також підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №558259 від 30.12.2017 року (а.с.1); письмовим поясненням ОСОБА_3 від 30.12.2017 року, про те, що дійсно 30.12.2017 року приблизно о 00 годині її чоловік ОСОБА_2 погрожував їй, тому вона звернулася в поліцію (а.с.2).

Потерпіла ОСОБА_3 в суді подала письмову заяву, відповідно до якої просила не притягувати ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки помирилася з ним та вибачила йому, жодних претензій до останнього не має (а.с.10).

Висновком за №277 попереднього медичного огляду в приймальному відділенні Шаргородської ЦРЛ, з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.5), не може бути прийнятий судом у якості доказу перебування останнього під час вчинення домашнього насильства в стані алкогольного спяніння, оскільки не містить дати складення, даних про документи, на підставі яких встановлено особу порушника, даних про особу, яка направила для проведення медичного огляду, направлення для проведення медичного огляду, даних про особу, яка склала висновок, печатки медичного закладу, у звязку із чим суперечить вимогам ст.251 КУпАП.

В діях ОСОБА_2 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2 враховуються дані про особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, думка потерпілої ОСОБА_3, тому приходжу до висновку про можливість застосування ст.22 КУпАП та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, а саме виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Таким чином, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_3, яка просить не притягувати ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а також малозначність вчиненого правопорушення, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням, відповідно до вимог ст.22 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.283, 284, ч.1 ст.173-2 КпАП України, на підставі ст.22 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП.

Застосувати до ОСОБА_2 ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, у звязку із малозначністю вчиненого.

Оголосити ОСОБА_2 усне зауваження.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: