Справа № 159/4286/17 Провадження №33/773/106/18 Суддя в 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2018 року,

встановив:

Вказаною постановою судді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 жовтня 2017 року о 22 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Опель Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Володимирській в м.Ковелі Волинської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на стовпчик, належний «Волинь Авто», внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_2 22 жовтня 2017 року вже о 22 год. 30 хв. по вул.Володимирській в м.Ковелі Волинської області керував автомобілем марки «Опель Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.

У постанові судді зазначено, що ОСОБА_2 такими своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі. Як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення вказує про порушення, як працівниками поліції процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, так і лікарем закладу охорони здоровя - процедури медичного огляду в закладі охорони здоровя.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3М,, які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 п.п.2.9(а), 12.1 ПДР України та відповідно вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, обєктивна сторона правопорушення, передбаченого:

- ст.124 КУпАП, - характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

- ч.1 ст.130 КУпАП, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_2 вищевказаних адміністративних правопорушень підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цих адміністративних проступків доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №536685 від 22 жовтня 2017 року (за ст.124 КУпАП), з якого вбачається, що ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху (п.12.1), внаслідок чого транспортний засіб, яким він керував отримав механічні пошкодження (а.с.19);

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 жовтня 2017 року, в якій зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, характер механічних пошкоджень автомобіля та місце зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, вже після цієї ДТП (а.с.9);

- рапортом помічника чергового Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4, в якому вказано, що 22 жовтня 2017 року зареєстровано звернення про те, що в м.Ковелі на вул.Володимирській водій автомобіля (бус білого кольору) порушив правила дорожнього руху. Заявником за цим зверненням є ОСОБА_5 (а.с.4).

Фактично скоєння наїзду на перешкоду (стовпчик) не заперечується і самим ОСОБА_2, який в суді першої інстанції пояснив, що у звязку з відсутністю освітлення у місці ДТП здійснив наїзд на стовпчик, внаслідок чого пошкодив радіатор охолодження автомобіля.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №989934 від 22 жовтня 2017 року (за ч.1 ст.130 КУпАП), відповідно до якого, ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №759 від 22 жовтня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння(а.с.2);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №759 від 22 жовтня 2017 року (а.с.42), за висновками якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння;

- рапортами інспекторів СРПП №1 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в яких, окрім іншого, зафіксовано той факт, що ОСОБА_2 у звязку з виявленими у нього ознаками алкогольного спяніння було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, однак він відмовився (а.с.10, 12).

Факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння підтвердив також допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_8, який являється лікарем Ковельської ЦРЛ та 22 жовтня 2017 року проводив огляд ОСОБА_2 Свідок, зокрема пояснив, що особа, яку доставили на огляд вела себе агресивно, була неадекватною (а.с.57).

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому порушень доводиться і рядом інших доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне затримання від 22 жовтня 2017 року (а.с.3); письмовим поясненням громадянина ОСОБА_9, який являється охоронцем Ковельської ЦРЛ від 22 жовтня 2017 року (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були на місці зупинення транспортного засобу (а.с.6,7); рапортами поліцейських СРПП №3 Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які допомагали іншим працівникам поліції затримувати ОСОБА_2, який чинив непокору (а.с.9, 11).

Беручи до уваги вищевикладене та проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у порушенні ПДР, що сприщило пошкодження автомобіля та у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, і таких не було встановлено в ході розгляду справи.

При цьому доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції та лікарем закладу охорони здоровя процедури проведення огляду на стан спяніння не заслуговують на увагу суду, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються вищевказаними доказами, які містять фактичні дані, на основі яких встановлено наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу, останній чинив непокору працівникам поліції, у звязку із чим, за наявності ознак алкогольного спяніння: почервоніння обличчя, нестійка хода, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота, по відношенню до останнього було застосовано спецзасоби та доставлено в заклад охорони здоровя для проведення огляду на стан спяніння, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП, де і зроблено на підставі акта медичного огляду № 759 від 22 жовтня 2017 року висновок про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до вимог п.п.7, 10 р. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі Інструкція), відібрання зразків біологічного середовища лікарем обовязково здійснюється для проведення лабораторних досліджень щодо обстежуваної особи на визначення її спяніння наркотичним засобом або психотропної речовини.

Таким чином, відібрання біологічного середовища лікарем в особи при проведенні медичного огляду для виявлення стану алкогольного спяніння, є правом лікаря, а не обовязком.

Разом з тим, будь-які клопотання ОСОБА_2 про відібрання у нього біологічного середовища при проведенні медичного огляду в матеріалах справи відсутні.

Крім того, вищевказаною Інструкцією не передбачено обовязку лікаря використовувати спеціальну вимірювальну техніку при проведенні медичного огляду особи для визначення стану її спяніння.

Таким чином, підстав для визнання даного медичного огляду недійсним чи недовіряти змісту висновку лікаря, про що просить ОСОБА_2 в скарзі, апеляційний суд не знаходить.

А тому, усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення та відсутності в його діях складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності шляхом закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Отже, постанова судді Ковельського міськрайонного суду від 22 січня 2018 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, а тому підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2018 року в даній справі щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя