П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали старшого державного інспектора ВДК та НзБНТ управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр.України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку в матеріалів справи відсутні, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ №0006408 від 27.11.2017 року - 27 листопада 2017 року о 07 год. 45 хв. у с.Барвінок Ужгородського району ОСОБА_2 на т/з марки «DODGE Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1, надавав послуги з перевезення 8-ми пасажирів по маршруту м.Ужгород м.Тячів, без одержання ліцензії, яка передбачена п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив вимоги ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що в листопаді 2017 року він часто їздив до м.Ужгорода, оскільки його брат перебував у реанімаційному відділенні Ужгородської обласної лікарні та потребував постійного нагляду. 27.11.2017 року на власному автомобілі НОМЕР_2, він перевозив безоплатно членів своєї сімї, а саме братів і сестер, які у приватних справах прямували до міста Ужгорода. Крім того, з ним їхали його сусіди, які просили їх завезти до міста Ужгорода, оскільки знали що буде їхати до свого брата. ОСОБА_2 категорично заперечив факт надання ним послуг з перевезення пасажирів.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні просила провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його представника, пояснення свідків, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини першої статті 164 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За змістом наведеної норми закону відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за перевезення пасажирів без ліцензії та реєстрації особи, як субєкта господарювання, а саме за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.3 Господарського кодексу України Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно зі ч.1 та ч.2 ст.55 ГК України Суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ІІ №0006408 від 27.11.2017 року особою, уповноваженою на його складання, зазначено, що ОСОБА_2 надавав послуги з перевезення пасажирів. Проте, у протоколі не вказано яким чином ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність по перевезенню пасажирів, кому саме він надавав такі послуги, чи існувала регулярність надання таких послуг.

Наявні в матеріалах справи копії направлення на перевірку та фото із зображенням автомобіля і деяких осіб не доводять факту провадження ОСОБА_2 господарської діяльності. Будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_2 надавав платні послуги з перевезення пасажирів в кількості 8 осіб, без державної реєстрації, як субєкта господарювання, тобто проводив господарську діяльність, відсутні.

Складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що 27.11.2017 року вони разом з своїм родичем ОСОБА_2 на автомобілі «MERCEDES Sprinter» їхали у приватних справах до міста Ужгорода. Їм було відомо, що ОСОБА_2 того дня їде в м.Ужгород до брата у лікарню, а тому попросились поїхати разом з ним. За перевезення ОСОБА_2 ніяких коштів не брав. Також зазначили, що разом з ними їхали їхні сусіди.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Аналізуючи в сукупності докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 283,-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5