АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/7087/17 Суддя 1-ї інстанції: Харченко А.М.
Провадження № 33/790/31/18
Категорія: ч.4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи у відношенні якої винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Покотилівка, вул. Сако Ванцетті, 15-А був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 22.05.2017 року о 17.15 керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 в районі будинку № 140 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння почав вживати алкогольний напій «Revo», який містить 8,5 % обертів алкоголю. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 31.07.2017 року і закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що судову повістку смс-повідомленням він не отримував, та згоду на таке повідомлення не надавав, а номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення йому не відомий. Вказує, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 06.11.2017 року та подав апеляційну скаргу 10.11.2017 року.

В скарзі зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не встановив всі необхідні обставини для прийняття правильного рішення, а саме до матеріалів справи не додано доказів перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння, керуванням ним транспортним засобом, скоєння дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Також вважає, що наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм діючого законодавства, а обставини викладені у ньому не відповідають дійсності, оскільки взагалі відсутні відомості щодо особистого огляду, проведеного згідно ст. 266 КУпАП. Складений акт огляду вважає безпідставним, оскільки насправді огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився. Звертає увагу, що пояснення свідків не містять відомостей в який саме час та в якому місці проводився відповідний огляд та чи проведений такий огляд взагалі.

Вказує, що погодився пройти огляд за допомогою приладу Драгер, спочатку підписав акт за огляду, але після чого у проведенні такого огляду йому було відмовлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, скільки повідомлені причини пропуску такого строку є поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, від ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, а за ч. 4 цієї правової норми за вживання водієм алкогольними напоями після його зупинки працівниками поліції і до проведення огляду.

В судовому засіданні апеляційного суд апелянт, надаючи пояснення вказав, що за кермом його транспортного засобу ніби то був його товариш ОСОБА_3, а він був пасажиром автомобіля, і працівники поліції, після зупинки автомобіля побачили в салоні банку напою «Рево», та після чого запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння, помилково вважаючи що він є водієм, оскільки ОСОБА_3 тимчасово відлучився, на що він відмовився обґрунтовуючи тим, що не він водій автомобіля.

Аналогічні пояснення дала допитана у судовому засіданні ОСОБА_4, яка є дружиною ОСОБА_2

Апеляційний суд розцінює пояснення вказаних осіб критично, вважає їх такими, що суперечать обставинам справи, приймаючи при цьому до уваги те, що вказані особи є необєктивними, оскільки зацікавлені в уникненні ОСОБА_2 від законної відповідальності.

Апеляційний судом було допитано свідка пор справі ОСОБА_5, і останній повідомив, що він був зупинений працівниками поліції та запросили бути свідком відмови водія від огляду. ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_2 він бачив біля автомобіля, останній який відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, вживав напій «РЕВО». При цьому повідомив, що ОСОБА_2 був один, вів себе неадекватно, намагався втекти від працівників поліції.

06.02.2018 року в судовому засіданні було оголошено перерву, та відкладено розгляд справи на 14:00 год. 27.02.2018 року, що було узгоджено з ОСОБА_2, задля повторного виклику іншого свідка по справі- свідка ОСОБА_6, але 27.02.2018 року ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, однак через загальну канцелярію апеляційного суду подав заяву про перенесення судового розгляду у звязку з хворобливим станом та неможливістю зявитись та надати пояснення.

Апеляційний суд дослідивши вказану заяву, вважає можливим продовжити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2, оскільки ця заява була подана до загальної канцелярії апеляційного суду о 10:37 саме в день призначення засідання - 27.02.2018 року, і вона не містить відомостей, що надана іншою особою за довіреністю, або на будь-якій іншій підставі, що свідчить про особисте прибуття до суду ОСОБА_2 та подачі ним цієї заяви, що розцінено, як те, що ОСОБА_2 не мав поважних причин неприбуття до зали судового засідання на 27.02.2018 року.

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 повідомила, що мешкає неподалік від того місця де працівниками поліції було зупинено ОСОБА_2, та всі події відбулись на її очах. Вказала, що 22.05.2017 року прямуючи до дому з ринку, та стоячи на пішохідному переході побачила, як всі транспортні засоби зупинились перед переходом, а інша машина різко його переїхала, створивши небезпеку для пішоходів, і як потім стало їй відомо водієм цієї машини був ОСОБА_2, за що останнього і було зупинено працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння, від якого водій відмовився. Поведінка ОСОБА_2 була неадекватна, нервова, він намагався втекти, а працівники поліції повернули його до автомобіля. Відмовившись від запропонованого працівниками поліції огляду ОСОБА_2 дістав банку напою «Рево» сірого кольору, яка містить алкоголь, відкрив її, та випив при всіх присутніх. При цьому працівники поліції неодноразово повідомляли його про наслідки такої поведінки, та розяснювали, що вживаючи спиртний напій він погіршує своє становище, але ОСОБА_2 не реагував на це. Під час складання письмових пояснень, працівники поліції розяснювала, що вказаний напій має вміст алкоголю, але ОСОБА_2 взагалі вказав, що він нічого не пив.

Згідно положень ч. 4 ст. 130 КУпАП вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду тягне до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Таким чином вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.05.2017 року серії БР 227055, актом огляду на стан алкогольного спяніння, показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушень положень Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», практики Європейського суду, Конституції України, у тому числі, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1