АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/62/18 Справа № 203/4185/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Слоквенко Г.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником директора в ТОВ «Промінвестсервіс» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень, та стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №221340 від 26 жовтня 2017 року та в постанові суду першої інстанції, 09 вересня 2017 року о 12:20 годині в м. Дніпрі на перехресті пр. О.Поля та вул.С.Подолинського водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконував рух заднім ходом на перехресті, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водію ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в частині відхилення доводів та не прийняття до уваги висновків експертного автотехнічного дослідження від 11.12.2017 року щодо невідповідності дій водія ОСОБА_4 вимогам п.12.3 ПДР України. Винести нову постанову, в якій зазначити, що в діях водія ОСОБА_4 мається порушення п.12.3 ПДР України, невідповідність якого знаходиться у причинному зв'язку з настанням ДТП, але в зв'язку з тим, що суд приймає вмотивовану

постанову тільки в межах, викладених уповноваженою особою, в даному випадку стосовно водія ОСОБА_4, постанову в останній частині залишити без змін.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що в судовому засіданні він визнав себе винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та не заперечував, що порушив п.10.9 та 10.9 ПДР України але зазначив, що й водій автомобіля БМВ ОСОБА_4 також повинен був діяти у відповідності з п.12.3 ПДР України , не лише у відповідності до п.1.4 ПДР України та мав технічну можливість запобігти зіткнення. Тобто він вказував на

обоюдну вину, а не перекладавав вину повністю на водія ОСОБА_4 Вказує, що просив направити цей матеріал на доопрацювання до відділу Патрульної поліції, але в задоволенні цього клопотання йому було відмовлено, як і безпідставно відхилено його доводи та висновки авто технічного дослідження № 7/10.1-85 від 11.12.2017 року щодо невідповідності дій водія ОСОБА_4 вимогам п.12.3 ПДР України, оскільки саме водієм ОСОБА_2 порушено п.10.10 та 10.9 ПДР України.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_6 підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначенні питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних по справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об»єктивної, так і суб»єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог відповідних інструкції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови судді та неповне з'ясування обставин є безпідставними, необґрунтованими та голослівним і фактично зводяться до переоцінки доказів.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 221340 від 26.10.2017 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; фототаблицею до схеми місяця ДТП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які містяться матеріалах справи та наданими ними в суді першої інстанції.

Стверження водія ОСОБА_2 лише про часткове визнання ним своєї вини у порушенні правил дорожнього руху, а також про винуватість потерпілого в скоєнні ДТП спростовуються вищевказаними обставинами і доказами наявними в матеріалах справи.

Щодо посилань ОСОБА_2 на висновок експертного дослідження № 7/10.1-85 від 11.12.2017 року, то апеляційний суд в даному випадку не може взяти його до уваги з причин, зазначених у постанові судді, та вважає, що дана експертиза не узгоджується з вищевказаними доказами і обставинами по справі, а також цілком погоджується із судом першої інстанції, яким правомірно було відхилено висновок експертного автотехнічного дослідження.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_8 уповноваженою особою патрульної поліції м. Дніпра.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Г.П. Слоквенко