Дата документу 15.03.2018 Справа № 554/810/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., при секретарі Гречка Є. В., з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, РНОКПП та інші відомості про особу невідомі і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного старшим оперуповноваженим з ОСОБА_3 оперативного управління ГУ ДФС у Полтавській області старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_4 «ОСОБА_2 здійснював реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії, чим порушив ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів № 481 95-ВР від 19 грудня 1995 року», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що ніякої господарської діяльності він не здійснював і чому відносно нього складено протокол, він не знає. Наголосив, що суть правопорушення в протоколі про його вчинення, є неконкретною і йому не зрозумілою, оскільки в ньому не зазначено, в чому полягала реалізація алкогольних напоїв, як і де вона здійснювалася, які спиртні напої, в якій кількості та кому були реалізовані. До протоколу не додано жодного документу, який би цей факт підтверджував. Вважає складання протоколу щодо нього ініціатором складення зловживанням своїм службовим становищем, а тому просив справу закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Заслухавши його пояснення, дослідивши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП наступає за провадження господарської діяльності беї державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Відповідно до закону обєктивна сторона інкримінованого порушнику правопорушення полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, оскільки не розкрито зміст порушення норми закону, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки порушнику інкримінується незаконна реалізації спиртних напоїв без ліцензії, то в сформульованому ініціатором складення протоколу обвинуваченні не зазначено, чи дійсно цей вид діяльності потребує ліцензування або отримання іншого дозволу на його здійснення, які саме конкретні дії, що свідчать про здійснення реалізації алкогольних напоїв, ним було вчинено (кому було реалізовано спиртні напої, які саме, в якій кількості, тощо), хто був свідком цього (за наявності таких), тощо.

Будь-яких доказів, зібраних у визначеному законом порядку, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту їх вчинення в протоколі є припущенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачення є не конкретним, його зміст і суть є не зрозумілими, а тому на його підставі особа не може бути піддана адміністративному стягненню, а отже справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя А.Г. Савченко