Дата документу Справа № 336/2347/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/2347/17 Головуючий в 1 інстанції Голубкова М.А.
Провадження №33/778/61/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю: ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 грудня 2017 року, якою провадження відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм у ПП «Валінна», який проживає за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з оскаржуваною постановою, 25.04.2017 року приблизно о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 в місті Запоріжжя, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не зайняв відповідне крайнє положення при розвороті та не дав дорогу автомобілю Hyundai Santafe та д.н. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_4 внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.4 ПДР України, внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих немає.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що судом першої інстанції порушено приписи ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки суддя дійшов до переконання доведеності його вини за п. п. 10.4, 10.10 ПДР України тільки на підставі висновку проведеної експертизи, однак порушення п. 10.10 ПДР України в протоколі відносно нього не зазначено, тому вважає, що суд перевищив свої повноваження. Вважає, що проведена експертиза була не обєктивною та неповною у звязку з чим просить суд задовольнити його клопотання про призначення повторної інженерно-транспортної експертизи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думки ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, позицію ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5, які висловили заперечення доводам та вимогам апеляції,перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП та зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 072071 від 25 квітня 2017 року (а.с. 1), схеми ДТП від 25 квітня 2017 року (а.с. 2), пояснень водіїв ОСОБА_2 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с. 4), висновку експерта № 9-547 від 06 жовтня 2017 року (а.с. 73-76).

Висновок суду про порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, що складає наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП, окрім вище наведених доказів, підтверджується і відомостями фотофіксації (а.с.5).

За дослідженими у своїй сукупності доказами, є безсумнівним та доведеним факт допущення ОСОБА_2 порушень вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України, оскільки останній при розвороті не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині. Натомість, ОСОБА_2 намагався здійснити маневр розвороту з правого узбіччя, що знайшло підтвердження при апеляційному розгляді.

Аргументи апеллянта, що експертиза була проведена неповно та необєктивно, є безпідставними. Експерт дав відповіді на поставлені перед ним питання, виходячи з наданих йому вихідних даних та усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Підстави для визнання зазначеного висновку неналежним доказом відсутні.

Отже, висновок суду щодо наявності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП заснований на досліджених доказах, які є належними та допустимими, а отже є обґрунтованим.

Відповідаючи на довід апелянта з приводу наявності порушення ПДР у діях водія ОСОБА_4, апеляційна інстанція звертає увагу на необхідність розгляду протоколу про адміністративне правопорушення лише стосовно особи, відносно якої він складений.

Разом з тим, доводи апелянта щодо допущенних суддею порушень з приводу висновку суду про порушення ОСОБА_2 п. 10.10 ПДР України, який не зазначений в протоколі, заслуговують на увагу.

Так, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, із врахуванням висновків експертизи, в мотивувальній частині постанови посилається на невідповідність дій водія ОСОБА_2 також і вимогам п. 10.10 ПДР України, однак, при апеляційному розгляді встановлено, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить відомостей щодо порушення останнім вимог п. 10.10 ПДР України.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на інші правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тому, вважаю за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги в частині виключення з мотивувальної частини оскаржуваної постанови посилання суду на порушення водієм ОСОБА_2 пункту 10.10 Правил дорожнього руху України, що згідно ст. 294 КУпАП передбачає зміну судового рішення.

Доводи апелянта з приводу порушення судом положень ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, а саме вільне формулювання і тлумачення судом підстав для закриття справи, що призвело до порушення його прав на справедливе правосуддя, є безпідставними.

Так, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення є самостійною підставою для закриття провадження.

Статтею 280 КУпАП встановлений обовязок суду зясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно і обєктивно зясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому, норм стосовно відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП даний Кодекс не містить.

Отже, зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у звязку зі спливом строку для накладення адміністративного стягнення є необхідним встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, а також враховуючи, що повноваження суду на зясування обставин щодо вчинення особою адміністративного правопорушення та її провини передбачені ст.280 КУпАП, вважаю, що у суду першої інстанції були правові підстави для встановлення вини ОСОБА_2 при закритті провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2017 рокувідносно ОСОБА_2змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на порушення водієм ОСОБА_2 пункту 10.10 Правил дорожнього руху України.

В решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1