Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/6/18 Головуючий в 1-й інстанції Кошева О.А.
Єдиний унікальний № 310/4603/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові, 12.07.2017 року об 11 годині 00 хвилин, в м. Бердянську на перехресті вул. Правди та пр. Східний, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ford Mondeo, д/з ERW84LM, перед зміною напрямку руху, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Micra, д/з АН 2558 ЕО, який знаходився на проїжджій частині, після чого виїхав на праве узбіччя та скоїв наїзд на електроопору. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих не має.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з постановою районного суду, зазначає, що водій автомобіля ОСОБА_1 Мондео, ОСОБА_3, порушив ПРД України, оскільки, побачивши на дорозі автомобіль ВАЗ 2107 з увімкненими аварійними сигналами та аварійним знаком (що є одностайно попередженням про можливу небезпеку), ОСОБА_3 не зменшив швидкість, не звернувши увагу на увімкнені аварійні сигнали, прийнявши хибне рішення щодо продовження руху, здійснив зіткнення з її автомобілем. Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом не було надано оцінки ні її поясненням, ні поясненням інспектора, натомість було прийнято до уваги тільки пояснення ОСОБА_3, що суперечать фактичним обставинам по справі, а також пояснення свідка ОСОБА_4, достовірність яких викликають сумнів. Зазначене свідчить про однобічний та упереджений розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, згідно якого визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції не дотрималась, оскільки фактично не встановила, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізувала докази у їх сукупності, та не дала їм належної оцінки.

Так, суддя без належної оцінки обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП і фототаблиці до неї, пояснень ОСОБА_2, натомість за основу прийнятого рішення, взяла покази ОСОБА_3, які, на переконання суду, так само не спростовували його вину, і свідка ОСОБА_5, покази якого викликають обґрунтований сумнів.

З матеріалів справи випливало, що 12.07.2017 року приблизно о 07-55 годині, в м. Бердянську в районі перехрестя вул. Правди та пр. Східний, відбулося ДТП за участю автомобілів ВАЗ 2107 д/з АР5213ВМ і Nissan Micra д/з АН2558ЕО. Вказані автомобілі знаходились на місці ДТП, оскільки їх водії чекали працівників поліції.

Після того, приблизно об 11 годині 00 хвилин, на вказаному перехресті сталося друге ДТП за участю автомобілів того ж Nissan Micra, д/з АН 2558 ЕО і Ford Mondeo д/з ERW84LM. При цьому, Ford Mondeo скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Micra, який знаходився на проїжджій частині, після чого виїхав на праве узбіччя та скоїв наїзд на електроопору.

З показів водія автомобіля Ford Mondeo - ОСОБА_3 випливало, що він, керуючи автомобілем по пр. Східному, побачив автомобіль ВАЗ 2107 з увімкненими аварійними сигналами, поблизу якого також був знак аварійної зупинки. Після чого, він, здійснюючи обгін вказаного автомобіля раптово побачив Nissan, на якому, з його слів, аварійні сигнали увімкнені не були. Він спробував проїхати між вказаними автомобілями, однак зачепив Nissan.

Фактично, підставою для закриття провадження щодо ОСОБА_3 стали висновки суду про те, що останній не міг передбачити наявності перешкоди на проїжджій частині (автомобіля Nissan), оскільки не було встановлено аварійного знаку.

Разом з тим, вказані висновки судді визнати вмотивованими не можна.

Відповідно до п.2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.12.1 та 12.3 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

З матеріалів справи випливає, що також підтвердив ОСОБА_3, що автомобіль ВАЗ 2107 стояв з увімкненими аварійними сигналами та аварійним знаком (що є одностайно попередженням про можливу небезпеку), при його виявленні ОСОБА_3 не зменшив швидкості, не зупинив транспортний засіб яким він керував, а почав обїжджати автомобіль ВАЗ 2107. Виконуючи вказаний маневр, він побачив автомобіль Nissan Micra. При цьому, ОСОБА_3 знову таки допустив аналогічні порушення, і замість того, щоб вжити заходів для зупинки свого автомобіля, намагався протиснутись між автомобілями ВАЗ 2107 і Nissan Micra.

Слід зазначити, що окрім ОСОБА_3 жодна особа не вказала, що на автомобілі Nissan Micra не були увімкнені аварійні світлові сигнали, адже мова йшла лише про відсутність знаку аварійної зупинки.

Крім того, суддя місцевого суду дала оцінку показам свідка ОСОБА_5, однак в матеріалах справи відсутні відомості про цього свідка, невідомо яким чином він зявився в процесі, хто саме клопотав про його виклик і допит. До того ж, з показів вказаного свідка випливало, що знаку аварійної зупинки не було взагалі, однак ці покази суперечать не тільки показам ОСОБА_2, а навіть показам ОСОБА_3, а тому до них слід відноситись критично.

Твердження ОСОБА_3 і вказаного свідка викликають обґрунтований сумнів, оскільки подія трапилась на ділянці дороги із жвавим рухом, між двома ДТП пройшов значний проміжок часу (приблизно 3 години), і інші учасники дорожнього руху в аналогічну ситуацію не потрапили, що опосередковано свідчить про те, що на автомобілі ОСОБА_2 світлові аварійні сигнали були все ж таки увімкнені.

За клопотанням ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_6, який підтвердив, що на обох автомобілях ВАЗ 2107 і Nissan Micra були увімкнені світлові аварійні сигнали, а друге ДТП за участю автомобіля Ford Mondeo трапилось через те, що водій вказаного автомобіля рухався з великою швидкістю внаслідок чого і не встиг оцінити обстановку і зреагувати на наявність перешкод на поїжджій частині.

З огляду на зазначені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову судді місцевого суду не можна визнати обґрунтованою і вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення по суті справи.

Аналізуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 049921, схему місця ДТП, а також долучену фототаблицю місця ДТП і транспортних засобів, пояснення інспектора поліції ОСОБА_7, свідка ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що наявні у справі докази у їх сукупності, свідчать про порушення ОСОБА_3 п.12.1, п.10.1 ПДР України та наявність його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з огляду на те, що на момент розгляду справи апеляційним судом сплинув строк накладення адміністративного стягнення провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1