АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/176/18 Головуючий у І-й інстанції - Смольняков О.О.
Справа № 203/4415/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що працює керівником КП «Міськавтопарк», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у сумі 85 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 320 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 допустив несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання по збору за місця для паркування транспортних засобів, сплаченого юридичними особами: за 1 квартал 2017 року грошове зобов'язання у сумі 175.120, 15 гривень, податковий борг - 175.120, 15 гривень, по терміну сплати 19.05.2017 року, погашено 06.09.2017 року платіжним дорученням №529; за 2 квартал 2017 року грошове зобов'язання у сумі 27.728,06 гривень, по терміну сплати 18.08.2017 року, погашено 06.09.2017 року платіжним дорученням №529, - чим порушив вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги свого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, зазначає, що адміністративну справу було розглянуто за його відсутності, чим він був позбавлений можливості захистити свої права та надати суду відомості, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що згідно матеріалів справи граничний термін сплати податків є 18.08.2017 року, протокол №14 було складено 14.11.2017 року, а справу розглянуто 22.12.2017 р., у зв'язку з чим провадження у справі підлягало закриттю на підставі ст. 38 КУпАП та п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки з дня вчинення правопорушення та до розгляду справи у суді пройшло більше, ніж три місяці

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог КУпАП розглянув справу за його відсутності незважаючи на відсутність в матеріалах провадження відомостей щодо його належного повідомлення про день та час судового засідання, належним чином не встановив його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки викладені в постанові висновки суду не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах провадження.

Крім того вказує, що суд взагалі не встановив його особу, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості щодо нього, зокрема до протоколу не було додано копії його паспорту та ідентифікаційного номеру, не надано відомостей, які б підтверджували, що він є керівником певної установи чи організації, матеріали були додані до протоколу не завіреними належним чином. Так само відсутні і відомості щодо наявності необхідних для цього повноважень в особи, що складала даний протокол, що у своїй сукупності свідчить про невідповідність складеного протоколу вимогам закону, на що суд не звернув уваги.

Апелянт також вказує, що суд поверхнево та однобічно дослідив обставини справи, допустив неповноту судового розгляду, не встановивши належним чином його винуватість, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у зв'язку з чим дана постанова підлягає скасуванню також на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення апелянта та захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, він при винесенні згаданої постанови не був присутній та отримав її копію за межами строку апеляційного оскарження, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ОСОБА_1 з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2017 р. № 14, акту про результати камеральної перевірки КП «Міськавтопарк» від 13.11.2017 р. № 2.2.644/04-36-1227/233357437, податкових повідомлень-рішень від 15.11.2017 р. № та від 15.11.2017 р. № , посадовими особами КП «Міськавтопарк» було допущено несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання по збору за місця для паркування транспортних засобів, сплаченого юридичними особами: за 1 квартал 2017 року грошове зобов'язання у сумі 175.120, 15 гривень, податковий борг - 175.120, 15 гривень, по терміну сплати 19.05.2017 року, погашено 06.09.2017 року платіжним дорученням №529; за 2 квартал 2017 року грошове зобов'язання у сумі 27.728,06 гривень, по терміну сплати 18.08.2017 року, погашено 06.09.2017 року платіжним дорученням №529, - чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Стороною захисту не оспорювалися ані вищенаведені фактичні обставини, ані те, що ОСОБА_1 є керівником вказаного підприємства, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, є неприйнятними, а посилання на неповноту матеріалів справи, неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, неповне встановлення відомостей про особу ОСОБА_1 мають формальний характер та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що він був призначений на згадану посаду лише з 10.07.2017 р., не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що строк сплати узгодженого грошового зобов'язання по збору за місця для паркування транспортних засобів за 2 квартал 2017 року настав 18.08.2017 року, тобто більше, ніж через один місяць після початку виконання ОСОБА_1 свої посадових обов`язків керівника КП «МІськавтопарк».

Разом з тим, доводи апелянта щодо накладення на нього адміністративного стягнення за межами строку, встановленого законом, заслуговують на увагу та є обгрунтованими. Так, відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, у яких стягнення може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зважаючи на те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не мало триваючого характеру та було вчинене більше, ніж за три місяці до дня притягнення останнього до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою суду першої інстанції, -провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягало закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з чим оскаржувана постанова суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення не може залишатися в силі, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163 - 2 КУпАП - скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163 - 2 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця