Справа № 520/851/18
Провадження № 3/520/1693/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ВСТАНОВИВ:

19.11.2017 року о 00 годині 28 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота», н/з OW608OW, по вул. Середньофонтанська/Семінарська в м. Одеса, з ознаками спяніння, а саме: порушення координації рухів, сповільненість ходи і мови. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку, в медичному закладі, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану спяніння № 001729, ОСОБА_1 керував автомобілем під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу і швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України».

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, що підтверджується написом на обкладинці справи, свою вину не визнав.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_2 вину свого довірителя не визнав та пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на свідоме вживання медичних препаратів, оскільки певні медичні препарати були прописані йому для лікування та про їх властивості лікарем не було повідомлено ОСОБА_1 Також адвокатом ОСОБА_2 було звернуто увагу суду на порушення, які було допущені працівниками патрульної поліції, а саме: на місці зупинки патрульною поліцією не було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп?яніння за допомогою технічних засобів, були відсутні свідки, у висновку медичного огляду відсутній підпис ОСОБА_1 про його ознайомлення та на момент зупинення у ОСОБА_1 не було конкретних ознак сп?яніння, тому висновок щодо результатів медичного огляду слід вважати недійсним, а провадження по справі закрити у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне.

19.11.2017 року о 00 годині 28 хвилин, ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції по вул. Середньофонтанська/Семінарська в м. Одеса та у зв?язку з наявністю у нього ознак сп?яніння йому було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння в медичному закладі, на що він особисто погодився.

Цього ж дня, 19.11.2017 року, ОСОБА_1 було пройдено огляд в КУ «ООМЦПЗ» та 13.12.2017 року о 11.00 годині було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані сп?яніння бензодіазепінами.

Бенздіазепіни це клас психоактивних речовин із снодійним, седативним, анксіолітичним (зменшення тривожності), міорелаксуючим і протисудомним ефектами.

У судовому засіданні адвокатом ОСОБА_2 було надано суду висновки з амбулаторних карт хворого ОСОБА_1, а також надано рекомендації щодо прийому ліків до яких входить гідазепам.

Судом досліджено інструкцію для медичного застосування препарату гідазепам та встановлено, що при застосуванні гідазепаму у великих дозах або при підвищеній індивідуальній чутливості в окремих хворих можуть спостерігатися явища, характерні для інших транквілізаторів похідних бенздіазепіму. З боку нервової системи: сонливість, млявість, зниження швидкості реакції, зниження уваги та працездатності та інші.

Таким чином, суд вважає, що прийняття зазначеного препарату забороняло водію ОСОБА_1 керувати транспортним засобом.

Твердження адвоката ОСОБА_2, що у ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел не можуть прийматися до уваги, оскільки, керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 був зобов?язаний знати, що керування транспортним засобом у стані сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу заборонено. Твердження, що лікарем не було повідомлено ОСОБА_1 про заборону керування транспортним засобом також не можуть прийматися до уваги, оскільки лікар не міг знати чи буде ОСОБА_1 керувати транспортним засобом чи ні, більш того ОСОБА_1, як водій повинен був знати, що він проходить курс лікування, має ряд симптомів, приймає ліки, які знижують швидкість реакції, знижують увагу та працездатність.

Щодо інших порушень, які були наведені адвокатом ОСОБА_2, суд вважає за необхідне зазначити, що огляд на стан сп?яніння на місці зупинки проводиться патрульними поліцейськими із застосуванням спеціальних технічних засобів. Зважаючи на той факт, що наявні у патрульних поліцейських технічні засоби можуть проводити огляд на місці зупинки лише на стан алкогольного сп?яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння в медичному закладі, на що він особисто погодився. Суд не вбачає в цьому порушення з боку патрульних поліцейських, оскільки у ОСОБА_1 було встановлені ознаки не суто алкогольного сп?яніння, а іншого засобу, окрім проведення огляду на стан сп?яніння ніж в закладі охорони здоров?я у поліцейських не було.

Стосовно відсутності свідків, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки огляд на стан сп?яніння не було проведено на місці зупинки, свідки не були потрібні.

Суд критично відноситься до твердження адвоката ОСОБА_2 стосовно відсутності конкретних ознак сп?яніння на місці зупинки у ОСОБА_1, оскільки відповідно до протоколу працівниками патрульної поліції були встановлені наступні ознаки: порушення координації рухів, сповільненість ходи і мови, що, як в подальшому було встановлено, викликано прийомом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо відсутності підпису ОСОБА_1 у висновку щодо результатів медичного огляду, суд вважає, що це повязано з тим, що зазначений висновок складався 13.12.2017 року, тобто вже пізніше ніж проводився огляд (19.11.2017 року) та був одразу направлений до управління патрульної поліції, що виключало можливість його підпису ОСОБА_1 Ознак фальсифікації зазначеного висновку судом не встановлено, більш того обставин, які б заважали прийняти зазначений висновок до уваги, судом не встановлено. Більш того, ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки приймаючи ліки зобовязаний був знати, що в даному випадку вони можуть вплинути на його увагу та реакцію.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану спяніння № 001729 та іншими матеріалами справи.

Суд при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, особу ОСОБА_1, його сімейний стан та характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352.4 гривень.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352.4 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.