Провадження № 3/761/7296/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, ректор Національного педагогічного університету імені П.М.Драгоманова, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.ч.1, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №31-05/380 від 05.09.2018 складеного головним спеціалістом першого відділу Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Шульгою О.Г. ОСОБА_1 звинувачується у тому, що, займаючи посаду ректора Національного педагогічного університету імені П.М. Драгоманова, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону, 01.06.2017 року перебуваючи у приміщенні НПУ ім. М.П. Драгоманова за адресою: вул.. Пирогова, 9 в м. Києві, не повідомив Міністерство освіти і науки України про реальний конфлікт інтересів, пов'язаний із реалізацією службового повноваження щодо застосування заходів морального заохочення працівників університету, а саме: підписання наказу від 01.06.2017 №320-П, згідно з яким він відзначив медаллю «Драгоманівська родина» близьку особу - свою дружину ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.2 ч. 1 ст. 28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №31-05/380 від 05.09.2018 складеного головним спеціалістом першого відділу Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Шульгою О.Г. ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що, займаючи посаду ректора Національного педагогічного університету імені П.М. Драгоманова, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону, 01.06.2017 року перебуваючи у приміщенні НПУ ім. М.П. Драгоманова за адресою: вул.. Пирогова, 9 в м. Києві, реалізуючи службове повноваження щодо застосування заходів морального заохочення до працівників університету у супереч вимогам п.3 ч.1 ст.28 Закону прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав наказ від 01.06.2017 №320-П, про відзначення медаллю «Драгоманівська родина» близької особи - свою дружини ОСОБА_4 Таким чином, ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні правопорушень передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, пояснив, що 23.10.2017 він звернувся з письмовою заявою до Державного секретаря Міністерства освіти і науки України відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» про наявність реального конфлікту інтересів під час виконання ним посадових обов'язків ректора НПУ імені М.П.Драгоманова у зв'язку з тим, що в Університеті за сумісництвом працює на посаді завідувача кафедри етики та естетики факультету магістратури, аспірантури і докторантури його дружина ОСОБА_4 Після чого, самостійно вжив заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу і підписав наказ № 439 від 10 листопада 2017 року про врегулювання конфлікту інтересів.

Також, цей наказ був наданий до Міністерства освіти і науки України. Зазначеним наказом переглянутий обсяг службових повноважень і проректор з навчально-методичної роботи ним був наділений повноваженнями на прийняття та звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень та вирішення інших питань, пов'язаних з виконанням трудових обов'язків його дружини як завідувача кафедри.

Крім того, він повідомив, що дружина, як завідувач кафедри, має статус виборної особи науково-педагогічного працівника і не перебуває у безпосередньому підпорядкуванні ректору, а її безпосереднім керівником є декан факультету. Відповідно ст. 27 зазначеного Закону обмеження спільної роботи близьких осіб не поширюється на близьких осіб, які прямо підпорядковані один одному у зв'язку з набуттям одним з них статусу виборної особи. У зв'язку з чим вважав відсутніми підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Захисник - адвокат Сергєєв К.О. просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підписав наказ про відзнаку ОСОБА_4, при цьому не мав реального конфлікту інтересів.

Прокурор уважав, що в діях ОСОБА_7 вбачається склад адміністративного правопорушення, а відтак просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ближчому до мінімального.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_7 та його захисника - адвоката Сергєєва К.О., свідків, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП з огляду на таке.

Диспозиція ч.1 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вказана норма закону є бланкетною, а тому визначення ознак складу такого корупційного правопорушення відбувається у встановлених законом випадках, оскільки називає ознаки корупційного правопорушення, але при цьому відсилає до іншого нормативно-правового акта для встановлення її конкретного змісту.

Диспозиція ч.2 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зазначена норма аналогічна бланкетній з тією різницею, що для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до інших частин даної норми або до інших норм цієї ж галузі права.

Отже мотивування обвинувачення повинно містити конкретне посилання на норму Закону, порушення якого інкримінується особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Між тим, зміст обвинувачення за ч.2 ст.172-7 КУпАП аналогічний до попереднього протоколу та не містить посилання на назву конкретного Закону, порушення норми якого ставиться у провину ОСОБА_1

Відповідно до ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколи про адміністративне правопорушення від 05.09.2018 року, складені Головним спеціалістом першого відділу Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Шульгою О.Г. щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, вказаний протокол не містить посилання на конкретні назви законів, порушення норм яких інкримінується ОСОБА_1 та не містить конкретно обвинувачення.

У протоколі міститься посилання на те, що ОСОБА_1, займаючи посаду ректора НПУ імені М.П.Драгоманова, тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, достовірно знаючи про наявність у нього сімейних відносин з ОСОБА_4 та, маючи у зв'язку з цим приватний інтерес, всупереч вимогам пункту 2 частини першої Закону не повідомив орган, до повноважень якого належить прийняття та звільнення його з посади, про реальний конфлікт інтересів, який виник під час видачі наказу від 01.06.2018 № 320-П, яким ОСОБА_1 застосував захід морального заохочення у формі відзначення медаллю «Драгоманівська родина» до ОСОБА_4

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що викладення суті адміністративного правопорушення у протоколі не відповідає вимогам диспозиції ч.1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки не містить чіткого та конкретного зазначення складу правопорушення, що інкримінується особі, яка притягається до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення.

Викладення у такий спосіб обвинувачення у вчиненні корупційного правопорушення, яка вказує на його неконкретність позбавляє особу, що притягується до адміністративної відповідальності, належним чином реалізувати своє право на захист, гарантоване як Конституцією України так і нормами КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Разом із тим, у питанні дотримання прав та процесуальних гарантій учасників судового процесу слід передусім неухильно дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини, висловленої у чисельних рішеннях Суду (справи «Озтюрк проти Німеччини», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Гурепка проти України» та інші), згідно з якою справи про адміністративні правопорушення, при наявності певних умов, повинні розглядатись за процедурою та з дотриманням процесуальних гарантій передбачених національним законодавством для кримінальних проваджень.

Головним чинником при розгляді обвинувачення ( адміністративного чи кримінального) є конкретність висунутого обвинувачення, що дозволяє дотриматись загальних засад - таких, як верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

Отже, відсутність конкретного обвинувачення є наслідком застосування вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Окремо, суд уважає необхідним звернути увагу на вимоги частини 2 стаття 251 КУпАП, яка покладає обов'язок щодо збирання доказів на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП визначається поняття доказів в справі про адміністративні правопорушення, якими законодавець визначає будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність данної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів…. протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Допустимим вважається доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягає оцінці.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази, що надані уповноваженою особою на підтвердження складу адміністративних правопорушень, встановлено, що жоден з матеріалів за двома протоколами не містить даних, які б вказували на джерело їх походження.

До матеріалів долучені ксерокопії листів, статуту, наказів, положення та інших письмових матеріалів, джерело походження яких не встановлено. В судовому засіданні прокурор також не міг пояснити джерело їх походження.

Зазначені порушення вимог процесуального права не можуть залишилися поза увагою, отже суд, зважаючи на такі порушення конкретно не досліджує кожен з них в даному судовому рішенні, з огляду на доктрину «плодів отруйного дерева», яка неодноразово застосовувалась Європейським судом з прав людини у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Отже, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

В даному випадку взагалі не встановлено джерело походження зазначених доказів, отже всі вони у сукупності є недопустимими.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1,ч.2 ст.172-7, ст.ст. 9, 250, 251, 245-252, 283, 284, 287 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: