ПОСТАНОВА

Справа №521/1002/18

Номер провадження 3/521/1215/18

06.02.2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси під головуванням судді Передерко Д.П., при секретарі Періжок Г.О., за участю прокурора Полякова Р.А., розглянувши матеріали які надійшли з УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, яка народилась 13.09.1991 року, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_1 будучи особою, звільненою з посади оперуповноваженого Чорноморської виправної колонії (№74), несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги пункту 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до послужного списку (Д-007752) № 42 о/с від 05.07.2012 року ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого Чорноморської виправної колонії (№74), тобто у відповідності до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є особою, на яку поширюється дія цього Закону.

Згідно Наказу в. о начальника державної установи Чорноморської виправної колонії (№74) від 02.11.2017 № ЮЗ/ОС-2017 «Про звільнення ОСОБА_1О.» прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Чорноморської виправної колонії (№74) з 02.11.2017 за згодою сторін відповідно до пункту 86 Закону України «Про державну службу» - «припинення державної служби за ініціативою державного службовця або за угодою сторін».

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» - декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подається не пізніше дня такого припинення.

Також, 02.11.2017 року перед звільненням ОСОБА_1, було попереджено та ознайомлено зі ст. 45 п. 2 у чому вона розписалась.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 була зобовязана подати електронну декларацію у строк до 02.11.2017.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 45 Закону та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 несвоєчасно подала електронну декларацію після звільнення, а саме 08.11.2017.

Тобто, з 17.10.2017 р. по 02.11.2017 р. ОСОБА_1 мала змогу подати декларацію та поважних причин для несвоєчасного подання декларації не встановлено.

з

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, з'явившись до суду, свою вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні визнала повністю та щиро розкаялась у скоєному.

Крім повного визнання своєї вини правопорушником, його вина повністю підтверджується наданими до суду матеріалами адміністративної справи, а саме:

-наказом про звільнення з посади ОСОБА_1 №103/ОС-17 від 02.11.2017 року;

-ознайомлення ОСОБА_1 з основними положеннями антикорупційної програми центру ДЗК;

-та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч.1 КУпАП, а саме: неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до положень ст. 34 КУ про АП суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальность за скоєнне правопорушення щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність, у судовому засіданні не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, інші обставини справи, суд вважає, що необхідним і достатнім для попередження нових правопорушень та виховання особи буде накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУ про АП України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України (01601, місто Київ, вулиця Липська, 18/5) судовий збір в сумі 352 гривень 40 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На постанову може бути подана апеляція чи протест прокурора в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови

Головуючий: ПЕРЕДЕРКО Д.П.