Провадження № 3/679/357/2018
Справа № 679/825/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин матеріали справи, які надійшли від Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, паспорт серії НВ 489920, виданий 15 травня 2008 року Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області, за ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2018 року о 23 год. 56 хв. ОСОБА_1 на а/д Р-05, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану через гучномовець службового транспортного засобу, з увімкненими проблисковими маячми синього та червоного кольору не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «ВАЗ 21015», д.н.з.06-98, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що не порушував ПДР України. Вимогу про зупинку він не чув та не бачив проблискові маячки на службовому транспорті поліції, лише коли почув, що стріляють по його автомобілю, то з врахування часу на гальмування, зразу зупинився. Крім того, зазначив, що в той вечір працівники поліції вже зупиняли його та проводили обшук його автомобіля. Вказав, що після того, як він зупинився, то працівники поліції сіли в його автомобіль і вони поїхали до відділення поліції, проте там не складали відносно нього протокол і не відбирали ніяких пояснень. Згодом він дізнався, що відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Просив закрити відносно нього справу, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення Зокрема, зазначив, що працівниками поліції не було надано будь-яких доказів того, що він не виконав законні вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, оскільки у протоколі не зазначено, на підставі якої норми права його зупиняли працівники поліції, які саме його діяння стали підставою для зупинки автомобіля, а також із долучених поліцейськими матеріалів не встановлено, що він ухилявся від зупинки, оскільки цього не проглядається із досліджених в судовому засіданні відеозаписів події. Вказав, що він як водій мaє прaво знaти і йому повинні чітко розяснити причину зупинки, співробітник поліції зобовязaний нaзвaти причину зупинки трaнспортного зaсобу і суть скоєного прaвопорушення, якщо тaке мaло місце . Крім того зазначив, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення складений не відразу і не в місці правопорушення, а через деякий час після порушення та за юридичною адресою знаходження поліції у м.Нетішин. Наголосив, що при складанні протоколу не було зазначено свідків цього правопорушення, а тому він не може бути доказом по справі. Вважає, що з відеозапису видно те, що попереду службового автомобіля поліції на великій швидкості їде автомобіль, а тому вважає, що між цими автомобілями була велика відстань, тому він не мав можливості побачити та почути вимогу працівників поліції про зупинку.

Також зазначив, що коли він побачив службовий транспортний засіб поліції, то думав, що він їде не за ним.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, свідків, дослідивши та оцінивши докази, вважає що ОСОБА_1 винний у вчиненні інкримінованого йому правопорушення зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень, закріплених в ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Так, одним з обовязків водія механічного транспортного засобу є те, що на вимогу поліцейського він повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України (п. 2.4. ПДР України).

Перелік підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу передбачений ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, його вина доводиться даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 093664 від 03 червня 2018 року;

-відеозапису з відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі працівників патрульної поліції, з яких вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_1, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу. Після цього працівники поліції наздогнали вказаний автомобіль. За його кермом перебував ОСОБА_1;

-рапорта начальника СРПП №2 Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, з яких вбачається, що переслідування автомобіля ОСОБА_1 проводилось на підставі наявної інформації в працівників поліції з приводу того, що в його автомобілі знаходився ОСОБА_2, який причетний до ДТП та зник з її місця. Тому нарядом СРПП було прийнято рішення по встановлення місцезнаходження автомобіля ОСОБА_1

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, є надуманими і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення не міг бути визнаний належним та допустимим доказом та покладений в основу його винуватості, оскільки обвинувачення, сформульоване щодо нього, не відповідає фактичним обставинам справи та його дані не містять вказівки на порушення ПДР України, які стали підставою для вимоги про зупинку, судом відхиляються з наступних підстав.

Як вбачається з даних відеофіксації, які містяться на диску, долученого до матеріалів справи, та рапорта, поліцейський під час патрулювання дороги з метою відшукування автомобіля ОСОБА_1, володіючи інформацією, що в даному автомобілі знаходиться особа, яка причетна до ДТП, помітив такий та подав сигнал про зупинку. Проте, ОСОБА_1, вимкнув освітлення в автомобілі та продовжував рух, чим створював аварійну ситуацію, що чітко вбачається з відеозапису відеореєстратора з автомобіля поліції.

Тому вважаю, що такі дії ОСОБА_1, як керування автомобілем в темну пору доби без увімкнених фар є порушенням вимог ПДР України та підставою для вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, що останніми було зроблено.

Однак, ОСОБА_1 таку вимогу проігнорував та продовжив рух. У подальшому поліцейські на службовому автомобілі, увімкнувши проблискові маячки та спеціальний звуковий сигнал, наздогнали його. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1

Тобто у працівників поліції були законні підстави для вимоги щодо зупинки транспортного засобу останнього, а саме: за допомогою сирени з червоним та синім проблисковим маяком, спеціальним звуковим сигналом та гучномовцем .

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у протоколі причини зупинки є безпідставними, оскільки причина зупинки останнього не є предметом дослідження у даному провадженні.

Твердження про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу, через те, що він був складений не відразу і не в місці правопорушення, а також відсутність свідків при його складанні, оцінюються критично, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення.

Допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначили, що під час подій, які викладені в протоколі, вони перебували у автомобілі ОСОБА_1 та не бачили і не чули, що працівники поліції з проблисковими маячками та в гучновомець службового автомобіля вимагали зупинити транспортний засіб, а коли почули постіріли, то були свідками того, що водій ОСОБА_1 зупинив свій транспортний засіб. Свідок ОСОБА_2 вказав лише на те, що ніколи не перебував у транспортному засобі ОСОБА_1, тому підстав переслідувати транспортний засіб такого, на його думку, не було підстав.

Оцінюючи показання даних свідків, приходжу висновку, що свідчення таких не вказують на те, що водій не бачив та не чув вимогу працівників поліції про зупинку і також не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення.

Що стосується аргументів ОСОБА_1 про те, що він відразу не зупинив транспортний засіб, оскільки вважав, що працівники поліції їдуть не за ним, то такі вважаю надуманими. Останні спростовуються даними відеозаписів, з яких чітко вбачається, що лише автомобіль ОСОБА_1 переміщається на автодорозі, інші транспортні засоби відсутні.

Необґрунтованими є також твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях субєктивної сторони - навмисних дій щодо невиконання вимоги поліцейського про зупинку. Так, субєктивна сторона даного правопорушення виражена ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі прямого, так і евентуального (непрямого) умислу.

Водночас, зауважую на тому, що якщо на службовому транспортному засобі працівників поліції увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобовязані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобовязані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку, що ОСОБА_1 також не виконав.

Показання ж особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розцінюю як намір уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Поза розумним сумнівом, дане правопорушення скоїла саме особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ст.122-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, за відсутності обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ст.122-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-2, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі девяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто пятдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп. на рахунок №6001, отримувач коштів ГУК у м.Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998 за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у випадку подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М.Гавриленко