Провадження №3/522/8339/17
П О С Т А Н О В А

15 січня 2018 року

Суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 30 вересня 2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керував автомобілем «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. Шевченко, 33 в м. Одесі, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, з явними ознаками алкогольного спяніння, (нестійка хода, різкій запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження зазначених обставин, орган який склав протокол, надав до суду:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 075046 від 30.09.2017 року, складений відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ;

- пояснення ОСОБА_3, з яких вбачається, що 30.09.2017 року ОСОБА_2 в її присутності та присутності іншого свідка відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився за допомогою приладу «Драгер» та у спеціальному медичному закладі;

- аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_4;

- довідкою АП УПП у м. Одесі про те, що ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не притягувався.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та показав, що 30 вересня 2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин керував автомобілем «Toyota Camry», державний номер ВН 0228НК, в тверезому стані, жодних алкогольних та наркотичних засобів не приймав. До нього підійшли співробітники поліції, які перевірили його документи та стверджували, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння та склали протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначили, що він відмовився від проходження медичного огляду. Проте, поліцейські не пропонували йому пройти «медичний огляд» або огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Відповідно, він не відмовлявся від їх проходження, посилання в протоколі на таку відмову взагалі відсутнє.

Крім того, ОСОБА_2 стверджував, що на місці зупинки автомобіля понятих не було, їх не було також при складанні протоколу.

Протокол було складено за відсутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, підписи в протоколі не співпадають з підписами від їх імені в письмових поясненнях. При цьому, коли саме поняті проставили свої підписи в протоколі про адміністративні правопорушення невідомо. В звязку з чим, просив провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, попри положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

Будь-яких фото- чи відеозаписів органом, що склав протокол адміністративне правопорушення на неодноразові запити до суду не направлено.

Поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та інспектор, що склав протокол про адміністративне правопорушення, неодноразово будучи повідомленими в установленому законом порядку про необхідність явки в судові засідання не зявились.

В ході судового розгляду, ОСОБА_2 категорично заперечував, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та в подальшому відмовлявся від проходження медичного огляду в спеціалізованому медичному закладі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 075046 від 30.09.2017 року, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення виражається в т.ч у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме зазначені обставини ставляться в вину ОСОБА_2

Однак, в матеріалах справи відсутні обєктивні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України, керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану спяніння, враховуючи, що сама особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, факт відмови від проходження медичного огляду на визначення можливого стану спяніння не визнає.

В результаті аналізу наданих до суду вищезазначених доказів та встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що твердження органу який склав протокол про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_2 від проходження від медичного огляду в звязку з перебуванням останнього в стані алкогольного спяніння ґрунтується на припущеннях.

У звязку із чим, у суду виникають обґрунтовані сумніви доведеності вини ОСОБА_2

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Більш того, оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду в даному випадку встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 обєктивної сторони правопорушення, відтак і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 130, 221, 247, 283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дати її проголошення.

Суддя