Справа № 368/1482/17 Головуючий у І інстанції Іванюта Т. Є.
Провадження № 33/780/122/18 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 251 29.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М за участю прокурора Безгинського Ю.С., Онуки Л.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області Антонюка Д.О. на постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року, якою провадження по справі відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Російської Федерації, жительки АДРЕСА_1 депутата Кагарлицької районної ради,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172- 6 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, від 10 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме в тому, що будучи депутатом Кагарлицької районної ради Київської області, є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією. ОСОБА_4, будучи обізнаною щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2016 рік особи в визначений законом строк, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подала зазначену декларацію лише о 07 годині 28 хвилин 22 червня 2017 року, тобто несвоєчасно без поважних на те причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам провадження та прийняті з істотним порушенням процесуального закону, оскільки судом не було досліджено та не надано оцінки доказам, які були направлені до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення в підтвердження вини ОСОБА_4 Так, прокурор вказує, що діяння ОСОБА_4 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджено наданими доказами. Окрім того, постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року за результатами розгляду аналогічного протоколу про вчинення депутатом Кагарлицької районної ради ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та його було визнано винним і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., і вказана постанова набрала законної сили.

Заслухавши прокурора, який частково підтримав подану апеляційну скаргу в частині визнання винуватості ОСОБА_4 та просив закрити провадження по справі в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності; ОСОБА_4 та її захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об'єктивний розгляд справи.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, судом першої інстанції правильно було встановлено, що, відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження депутата місцевої ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів.

Відповідно до витягу з протоколу Першої сесії Кагарлицької районної ради VІІ скликання, з 18 листопада 2015 року ОСОБА_4 є депутатом Кагарлицької районної ради /а.с.25-28/.

У зв'язку з цим, на ОСОБА_4 поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», і, на підставі п. п. б) п. 1 ч. 1 вказаного Закону, вона є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 № 1975-УШ внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5і такого змісту: «5і. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_4, таку декларацію подавала вперше, то вона мала її подати в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року до 00 годин 00 хвилин 01 травня 2017 року.

Так, як суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснила, що вона не мала умислу на несвоєчасне подання декларації особи, оскільки отримавши 23 березня 2017 року ЕЦП та 28 квітня 2017 року заповнила декларацію і натиснула кнопку «Подати декларацію». При цьому, ОСОБА_4 вважала, що вона подала електронну декларацію у встановлений законом строк. В подальшому їй повідомили, що її декларація не подана, після чого вона знову зайшла до реєстру та побачила, що дійсно декларація не пройшла і збережена в чернетках. Після чого вона 22 червня 2017 року виконала всі кінцеві дії для подачі декларації та впевнилась в тому, що вона подана.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в ході розгляду в суді першої інстанції доказами.

Зокрема, Електронний цифровий підпис ОСОБА_4 отримала 23 березня 2017 року в акредитованому центрі сертифікації ключів «Україна» /а.с. 45/.

При перевірці файлів легування дій користувача ITC Реєстр, виявлено, що ОСОБА_4 зареєструвалася в ITC Реєстр 24 березня 2017 року о 14 годині 09 хвилин.

Зокрема, з наданих НАЗК послідовностей дій користувача вбачається, що 27 квітня 2017 року об 11 годині 24 хвилин ОСОБА_4 почала здійснювати сесію, створила чернетку, було заповнено (переглянуто) розділи декларації і 27 квітня 2017 року о 21 годині 03 хвилини було натиснуто кнопку «зберегти чернетку» та закінчено сесію.

28 квітня 2017 року о 08 годині 18 хвилин було розпочато сесію та заповнено (переглянуто) розділи декларації, о 16 годині 00 хвилин 25 секунд 28 квітня 2017 року (тобто в межах передбачених Законом строків подання електронної декларації) ОСОБА_4 натиснула кнопку «Подати декларацію» та «Вийти» /а.с. 48/.

Таким чином, ОСОБА_4, як вона вважала, було виконано всі необхідні дії для вчасної подачі електронної декларації і вона добросовісно вважала, що декларація подана нею у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Отже, суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до позиції, викладеної у листі Вищого спеціалізованого суду України №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП виключається (під поважними причинами зокрема є і технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції). Крім того суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_4 мала намір подати електронну декларацію та вчинила всі дії, щоб її подати до Реєстру у передбачений законом строк, тобто, в її діях відсутня суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка проявляється в прямому умислі, у зв'язку з чим, в її діях відсутній склад вказаного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурора відсутні будь-які аргументи, які б вказували на вину ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, а сама по собі наявність постанови Кагарлицького районного суду Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 жодного значення для вказаної справи не має.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи не ставлять під сумнів законність висновків суду першої інстанції у зв'язку з чим вона не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Постанову судді Кагарлицького районного суду Київської області від 27 грудня 2017 року, якою провадження по справі щодо ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрито в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон