Справа № 750/8609/17 Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/8/2018
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М.; з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2; розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 31 серпня 2017, о 02.47 год., по вул. Пятницька, 92, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначив, що не керував транспортним засобом, а знаходився поряд з автомобілем, щоб забрати з нього свої речі. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився, так як не керував автомобілем, а також через необґрунтовані вимоги працівників поліції. Крім того, послався на порушення його права на захист, оскільки працівники поліції не надали йому можливості скористатися послугами захисника. Зазначив, що в порушення вимог закону, місцевим судом справу було розглянуто у його відсутність, хоча він надав письмові заяви з проханням відкласти розгляд справи.

Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, у звязку з перебуванням у відрядженні, а копію рішення отримав лише 10.11.2017 року.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була ухвалена 06.11.2017 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 16 листопада 2017 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише 16 листопада 2017 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Допитаний у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що в ніч з 30 на 31 серпня 2017 року він перебував удома, де проживає разом з батьками. Близько 2 години ночі його розбудив батько і попросив, щоб він спустився до їхнього легкового автомобіля, який знаходився біля будинку, так як батьку здалося, ніби біля транспортного засобу хтось ходить. Він одягнувся і вийшов на вулицю, щоб забрати з автомобіля речі та документи, оскільки в ньому зламаний центральний замок. У цей момент до нього підїхали працівники поліції, стали вимагати в нього документи на автомобіль та посвідчення водія, так як, на їх погляд, він нібито керував цим транспортним засобом. На його заперечення факту керування автомобілем працівники поліїції не реагували та наполягали на проходженні огляду на стан спяніння. При цьому не надали йому можливості скористатися правовою допомогою. Пізніше інша патрульна машина привезла понятих, у присутності яких був складений протокол.

Допитаний у судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що його син ОСОБА_1 у ніч з 30 на 31 серпня 2017 року перебував удома, був тверезий. Близько 2.00 год. ночі, на його прохання, ОСОБА_1 пішов на вулицю перевірити їх автомобіль, оскільки в ньому не замикаються всі двері. Так як син тривалий час не повертався, ОСОБА_3 також спустився вниз і у дверях підїзду зустрів ОСОБА_4 Спитавши у сина чи все гаразд, повернувся разом із сусідом ліфтом на свій поверх. Коли син повернувся, то розповів, що коли він забрав з автомобіля документи та вже збирався йти додому, підїхав поліцейський патруль і на нього склали адміністративний протокол.

Свідок ОСОБА_4 в апеляційному суді пояснив, що 30.08.2017 року відвозив знайомих на залізничний вокзал у м. Київ. Коли повернувся додому, близько 2.00 год., вільних місць на стоянці біля будинку вже не було і свій автомобіль він поставив подалі від підїзду. В цей момент побачив, як хтось вийшов із будинку. Через деякий час із підїзду визирнув його сусід ОСОБА_3 і до когось звернувся з питанням. Він зрозумів, що той розмовляв із сином. Після цього ОСОБА_4 зайшов у будинок і разом із ОСОБА_3 піднявся ліфтом на свій поверх. Наступного дня ОСОБА_3 розповів, що працівники поліції склали відносно його сина протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний у апеляційному суді інспектор поліції ОСОБА_5 пояснив, що вночі 31.08.2017 р., він разом з інспектором поліції ОСОБА_6, на службовому автомобілі, несли службу по патрулюванню міста Чернігова. Ними був помічений автомобіль, який рухався по вул. Котляревського з великою швидкістю та при повороті на вул. Пятницьку не увімкнув правий покажчик повороту. Наздогнали вони даний автомобіль між багатоповерховими будинками по вул. Пятницькій. Водій вийшов з машини та, закривши двері, направився у бік будинку. В процесі спілкування з водієм (ним виявився ОСОБА_1С.) виникла підозра щодо його перебування у стані алкогольного спяніння, так як в останнього було відсутнє водійське посвідчення, він постійно щось шукав, комусь телефонував. Також у ОСОБА_1 були наявні видимі ознаки алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, а тому щодо останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Викликати адвоката йому ніхто з працівників поліції не забороняв. Пізніше, через кілька годин, він доставляв іншого правопорушника до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, де зустрів ОСОБА_1 Проте, з невідомих причин останній відмовився проходити там огляд на стан спяніння.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №248191 від 31.08.2017 року, ОСОБА_1, 31 серпня 2017 року, в 02.47 год., по вул. Пятницька, 92, у м. Чернігові, керував транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.4).

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно яких 31.08.2017 року, в їх присутності, водій ОСОБА_1 відмовився продувати прилад «Драгер» та їхати до закладу охорони здоровя для визначення стану алкогольного спяніння, а також відмовився від підпису та надання письмових пояснень у протоколі (а.с. 6, 7).

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ними службових обов'язків, переглянутого у суді апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_1, у присутності двох свідків, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Зокрема, це відображено на відеозапису в період позначок часу з «03.04.52» до «03.05.27» та з «03.05.40» до «03.06.22», де спочатку ОСОБА_1 відмовився взагалі від проходження огляду на стан спяніння, а потім від медичного огляду зокрема.

При цьому, як слідує з відеозапису, спочатку ОСОБА_1 взагалі не міг пояснити, чому він уночі перебував біля автомобіля «Фольксваген пасат». Потім вказав, що автомобіль належить його знайомому, а користується ним його батько, який і попросив його забрати з машини речі, щоб їх не викрали. Дану версію ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а лише вийшов із квартири до нього, щоб забрати речі, суд вважає неспроможною і такою, що не заслуговує на увагу, оскільки вона була висунута правопорушником вже після спілкування з працівниками поліції і тільки після того, як останні запропонували йому пройти огляд на стан спяніння. Указану версію подій ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як його захисну реакцію, з метою уникнення останнім адміністративної відповідальності за скоєне.

Крім того, апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3 і вважає їх неспроможними, так як останній є батьком ОСОБА_1, а тому прямо зацікавлений у тому, щоб останній не був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на порушення його процесуальних прав, у звязку з розглядом справи у його відсутність, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Зокрема, останньому було відомо про розгляд у Деснянському районному суді м. Чернігова адміністративних матеріалів відносно нього, про що свідчать власноруч написані ним заяви з проханням відкласти слухання справи, призначені на 20 вересня 2017 року та 06 листопада 2017 року (а.с.14, 21).

Крім того, частиною 2 ст.268 КУпАП передбачено вичерпний перелік статей Кодексу, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

З аналізу вказаної норми закону слідує, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обовязковою.

Також, процесуальні положення статті 268 КУпАП передбачають право фізичної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Даним правом ОСОБА_1 скористався під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

При цьому, ні вищевказаною статтею, ні чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено участі захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

А тому, посилання ОСОБА_1 на порушення його права на захист, не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9