Справа № 126/2484/17
Провадження № 33/772/65/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Гуцол В. І.
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Ковасльська І.А., з участю прокурора Каменяр С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, її захисника Гавриленка М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Гавриленка М.К. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Бершадського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Бершадського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1 одружену, працюючу заступником Бершадського МУГУ Держспоживслужби у Вінницькій області, визнано винуватою в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. без конфіскації.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3, будучи державним службовцем 6 рангу категорії "Б", тобто суб'єктом, визначеним п.п. "В" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", достовірно знаючи про заборони, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про запобігання корупції", в період з 30.01.1992 по 08.08.2017 та з 01.09.1994 по 08.08.2017 входила до складу вищих органів правління приватного підприємства "Мале науково-виробниче підприємство "Віта" та колективного підприємства "Вікторія" відповідно, що мають на меті отримання прибутку.

Адвокат Гавриленко М.К. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні дані стосовно отримання нею прибутку від діяльності підприємств. Корпоративні права у ОСОБА_3 виникли задовго до того як вона стала державним службовцем. У справі відсутні докази, що вона знала про заборони, передбачені п. 2 ч. 1 ст. «Про запобігання корупції», відсутнє належно оформлене попередження.

На думку апелянта постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з істотним порушенням вимог закону, а тому просить її скасувати, а провадження по справі щодо ОСОБА_3 закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника - адвоката Гавриленка М.К., які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити, думку прокурора Каменяр С.В., яка заперечила проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, а також чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_3 суддею було дотримано вказані вимоги закону.

Частиною 2 статті 172-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належить державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього закону є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - посадові особи місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належить державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Статтею 36 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.1 пп. «а» п.2 ч.1 ст. 3 цього закону, зобов'язані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом.

Розглядаючи адміністративну справу щодо ОСОБА_3 суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам, встановив фактичні обставини вчинення правопорушення і дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП кваліфікував правильно, так як остання займаючи посаду заступника Бершадського МУГУ Держспоживслужби у Вінницькій області та будучи державним службовцем 6 рангу категорії "Б", тобто суб'єктом, визначеним п.п. "В" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", достовірно знаючи про заборони, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про запобігання корупції", в період з 30.01.1992 по 08.08.2017 та з 01.09.1994 по 08.08.2017 входила до складу вищих органів правління приватного підприємства "Мале науково-виробниче підприємство "Віта" та колективного підприємства "Вікторія" відповідно, що мають на меті отримання прибутку.

Вина ОСОБА_3 підтверджується доказами, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 683002 від 08.09.2017; попередженні від 01.03.2016 про спеціальні обмеження, встановлені Законом України "Про державну службу" та "Про запобігання корупції", щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби; особовій картці державного службовця, відповідно до якої ОСОБА_3 10.07.2017 ознайомлена з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про запобігання корупції", та "Про захист персональних даних"; декларації за 2016 рік, відповідно до якої ОСОБА_3 на праві спільної власності належать МнВП "Віта" та МКП "Вікторія"; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого станом на 18.07.2017 ОСОБА_3 являється засновником та входить до органів правління колективного підприємства "Вікторія", входить до переліку засновників та органів правління малого науково-виробничого підприємства "Віта"; копії статуту ПП "МНВП "Віта".

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 не отримувала під час перебування на державній посаді прибутків з указаних вище підприємств не впливає на склад вказаного правопорушення, оскільки його склад є формальним, а відсутність даних про отримання прибутків унеможливлює лише застосування до ОСОБА_3 стягнення в частині конфіскації отриманого доходу, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 про її незнання щодо встановлених обмежень не звільняє її від відповідальності.

01.03.2016 ОСОБА_3 попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законом України "Про державну службу" та "Про запобігання корупції", щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, про що свідчить її підпис.

Законодавство України є загальнодоступним і будучи державним службовцем особа зобов'язана була ознайомитись зі спеціальними обмеженнями.

Враховуючи наведене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

Також, вважаю, що суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення за вчинене адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив його вид та розмір, з урахуванням даних про характер його вчинення та особу правопорушника.

Неправильного застосування або порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Бершадського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: