Справа №: 653/3672/18
Провадження № 3/653/1533/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 жовтня 2018 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, працюючої продавцем-консультантом в магазині «Водафон», заміжньої, неповнолітніх дітей не має, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

На ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що вона 26 серпня 2018 року близько 19-00 годин в м. Генічеськ, по вул. Коцюбинського, 68а посварилася зі своїм чоловіком ОСОБА_2, в ході чого висловлювалася нецензурними словами, чим вчинила насильство в сімї психологічного характеру.

При складанні протоколу та в судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину не визнала, пояснивши, що 26 серпня 2018 року чоловіка взагалі не було вдома, він поїхав за декілька днів до цього за межі району. Ніяких сварок в цей день не було, ніхто поліцію не викликав та вони не приїжджали. Пояснення у неї відібрали майже через місяць. Повязує всі ці події з бажанням чоловіка розлучитися з нею та виселити її з їх спільного будинку. Просить закрити справу в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши правопорушника та її адвоката, суд приходить до наступного висновку.

Так, диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 р. № 2789-ІІІ насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім'ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв). Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю. Економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого є необов'язковим для кваліфікації.

Членами сім'ї є особи, які проживають разом і (або) об'єднанні законними правами чи обов'язками щодо утримання (Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 р. № 1768-Ш).

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб'єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім'ї.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підтвердження вини у вчиненні правопорушення гр. ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додані такі письмові докази:

-пояснення гр. ОСОБА_2 від 09 вересня 2018 року, згідно яких він пояснив, що між ним та його дружиною склалися неприязнені відносини, в звязку з тим, що остання вживає спиртні напої, веде себе агресивно. Останнього разу, вона почала ображати нашу доньку та зятя, погрожувати їм фізичною розправою, в звязку з чим він змушений звернутися до працівників поліції;

-поясненнями гр. ОСОБА_3 від 20 вересня 2018 року, згідно яких вона пояснила, що 26 серпня 2018 року ввечері біля 19-00 годині прийшла її мати з роботи в нетверезому вигляді та почала висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою. До цього траплялися випадки з її боку щодо фізичної розправи над нею та батьком.

Інших доказів суду не надано.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою по відношенню до свого чоловіка. Тобто, з протоколу не вбачається субєктивної сторони правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з пояснень гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 також.

При чому, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений 24 вересня 2018 року, майже через місяць після подій, пояснення від гр. ОСОБА_2 відібрані 09 вересня 2018 року, від гр. ОСОБА_3 21 вересня 2018 року.

Доказів того, що подія сталася 26 серпня 2018 року суду не надано. Коли та ким подана заява про вчинення адміністративного правопорушення, або здійснений виклик на 102 ЧЧ Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області, таких доказів матеріали справи не містять. Таким чином, вислухавши пояснення правопорушника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки будь-яких належних та не спростованих доказів події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суду не надано.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст. 278, ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_4