Справа № 211/3956/18
Провадження № 3/211/1542/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 листопада 2018 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора ПП «Оріон-М», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

-за ч. 1 ст.163-1 КУпАП, -

встановила:

27.07.2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу аудиту платників території обслуговування Криворізької північної ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області, складено протокол про адміністративне правопорушення № 40866, згідно якого при проведенні документальної планової виїзної перевірки ПП «Оріон-М» встановлено порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток в сумі 292361,00 грн., в т.ч. по періодах: 2016 рік 292361,00 грн.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлен належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки вищезазначене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП виявлено актом перевірки від 27.07.2018 року, тому з моменту вчинення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне провадження по справі у відношенні ОСОБА_2 закрити без встановлення вини в його діях.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 163-1, п.7 ч. 1 ст. 247 КпАП України, суд, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України закрити, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Д.М.Ніколенко