П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 27 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тетіївського районного суду Київської області від 27 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 01 серпня 2018 року в 20 год. 45 хв. керував моторолером «Сузукі» без номерного знаку з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 зазначає, що 01 серпня 2018 року він керував моторолером «Хонда» з об'ємом двигуна до 50 см/куб та на прохання працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння він відмовився, оскільки не вважав себе водієм.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, від проходження якого саме огляду він відмовився. ОСОБА_2 зазначає, що під час його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння свідки не були присутні та вони не підписували протокол, що є порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція).

Апелянт зазначає, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, що свідчить про те, що поліцейські порушили порядок проходження огляду на стан сп'яніння та вимоги Інструкції.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Інструкцією регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначив сам апелянт, він відмовився від проходження огляду, тому його доводи про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував моторолером «Сузукі» з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував того, що на прохання працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння він відмовився, оскільки стверджує, що він не був учасником дорожнього руху, оскільки на той час, коли до нього під'їхав поліцейський патруль він не керував будь - яким транспортним засобом, а належний йому моторолер «Хонда» стояв поруч з ним. Він вважав, що на той час він був пішоходом.

Проте, як видно з запису відеокамери поліцейського, автомобіль поліцейського патруля певний час супроводжував моторолер під керуванням ОСОБА_2, після чого він був зупинений і йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, на що він відповів відмовою в присутності двох свідків.

Отже доводи апелянта про те, що він не був учасником дорожнього руху є необґрунтованими.

ОСОБА_2 стверджує, що він не був водієм, оскільки належний йому мопед з двигуном об'ємом менш ніж 50 см/куб не потребує реєстрації, а для керування ним не потрібне посвідчення водія.

Проте такі доводи не узгоджуються з положеннями «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самоходних машин сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 07 вересня 1998 року зі змінами і доповненнями, який не містить приписів стосовно обов'язкової реєстрації лише тих мопедів, які мають робочий об'єм двигуна більше 50 см/куб, а також з «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортними засобами» № 340 від 08 травня 1993 року зі змінами та п. 12.3 ПДР України, відповідно до яких на транспортний засіб мопед з робочим об'ємом двигуна до 50 см/куб видається посвідчення водія категорії А1.

Отже, ОСОБА_2 керував транспортним засобом, право на управління яким виникає за наявності посвідчення водія зазначеної категорії.

В суді апеляційної інстанції досліджене надане ним посвідчення водія з відкритою категорією А1.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що вимоги поліцейських пройти водієм ОСОБА_2 огляд на стан сп'яніння були законними.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп'яніння як за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці, так і не бажав їхати до медичного закладу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками. Більше того, поліцейський роз'яснив ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження огляду, а саме, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах провадження направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я є непереконливими, оскільки він відмовився їхати до медичного закладу.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 27 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун