Справа № 574/916/18
Провадження № 3/574/261/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.08.2018 року о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_1, в с. Чумакове по вулиці Сеймівська, керував скутером «Хонда Діо» б/н з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушена координація рухів) та відмовився від проходження в установленому законом порядку обстеження для встановлення стану спяніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п.2,5 ПДР України.

ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлений належними чином, в судове засідання не зявився по невідомій причині.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «ОСОБА_7 Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_8 проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням наведеного приходжу до висновку про можливість розгляду справи без його участі ОСОБА_1 за наявними доказами, враховуючи при цьому, що клопотань про відкладення розгляду справи від нього також не надходило.

Вина останнього у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин повністю доведена в судовому засіданні.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18.08.2018 року, о 14 годині 20 хвилин, в с. Чумакове по вулиці Сеймівська, керував скутером «Хонда Діо» б/н з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушена координація рухів) та відмовився від проходження в установленому законом порядку обстеження для встановлення стану спяніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п.2,5 ПДР України (а.с.1)

В даному протоколі також наявні особисті письмові пояснення ОСОБА_1, відповідно до яких він визнав факт вживання наркоичних речовин.

Зазначені обставини підтверджуються і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови останнього від проходження огляду на стан спяніння в установленому порядку (а.с.2).

Відповідно до п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння та оформлення результатів такого огляду визначена «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (зареєстрована за № 1413/27858 11.11.2015), з системного аналізу якої вбачається, що огляд на стан спяніння поліцейським проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин що помякшують та обтяжують відповідальність не вбачається.

Враховуючи вказані обставини вважаю, що з метою виховання порушника і запобіганню вчинення ним нових порушень його необхідно піддати адміністративному стягненню передбаченому законом у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 352 гривні 40 копійок судового бору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан