Номер провадження: 33/785/75/18
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю захисника Ковачова О.М., розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року відносно:

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Арцизі Одеської області, проживаючого АДРЕСА_1,

- про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 17.11.2017 року о 16 год. 45 хв., ОСОБА_3 керував автомобілем «БМВ» (державний номер НОМЕР_1) по вул. Ріхтера у м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей), а, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі адвокат Ковачов А.М. в інтересах ОСОБА_3 зазначив, що судовий розгляд відбувся з істотними порушеннями процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне:

- суд 1-ї інстанції, на порушення приписів ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі ОСОБА_5, не повідомивши його належним чином про час дату та місце судового розгляду. При цьому суд безпідставно зазначив у постанові, що ОСОБА_5 двічі не з'явився в судове засідання, порушивши його право на захист, надання пояснень та доказів;

- суд не дотримався вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, адже розглянув справу однобічно, неповно, тому його висновки, наведені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, мотивуючі доведеність вини ОСОБА_3, суд послався, як на доказ, на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №204563 від 17.11.2017 року, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відеозапис події, але суд не дав оцінки тій обставині, що під час формування матеріалів справи, працівниками поліції допущені істотні порушення, зокрема, відсутній протокол огляду водія;

- у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер», але це не відповідає дійсності, оскільки працівники поліції намагались провести огляд без свідків та відмовились надавати, на вимогу водія, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Драгер»;

- у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме огляд мав пройти ОСОБА_3 (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння), а в матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд до медичного закладу;

- суд не врахував, що до матеріалів справи не долучений відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, хоча у постанові зазначено, що одним з доказів у справі, є відео фіксація з місця події;

- суд першої інстанції розглянув справу з порушенням підсудності, адже ОСОБА_3 зареєстрований в м. Арцизі і просив направити справу для розгляду до Арцизького районного суду, оскільки справа не підсудна Малиновському суду м. Одеси.

Посилаючись на наведені доводи, захисник Ковачов О.М. просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце його проведення був посталений у відомість належним чином, натомість його інтереси представляв захисник Ковачов О.М..

Заслухавши пояснення захисника, який підтримали доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №204563 від 17.11.2017 року;

- пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7;

- відеозапис події, наданий Управлінням патрульної поліції в м. Одесі.

Під час апеляційного розгляду справи, у зв'язку з тим, що судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_3, докази у справі були досліджені повторно.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №204563 від 17.11.2017 року видно, що 17.11.2017 року о 16 год. 45 хв., ОСОБА_3, керував автомобілем «БМВ» (державний номер НОМЕР_1) по вул. Ріхтера у м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей), а, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків (а.с. 2).

З пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 17.11.2017 року (а.с. 4, 5) випливає, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння, а також від підпису протоколу.

Зі змісту відеозапису з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції на трьох СД-дисках, досліджених під час апеляційного розгляду, очевидно випливає, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, поводився неадекватно, тривалий час висловлювався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою та неодноразово, в грубій формі, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки об'єктивно спростовуються наведеними вище доказами, не довіряти яким, підстав немає.

До того, ж під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 та його захисник не надали жодного доказу на підтвердження своїх доводів та на спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Довід апеляційній скарзі про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_3 є обґрунтованим, але суд апеляційної інстанції вважає, що його неучасть у судовому розгляді не вплинула на правильність прийнятого судового рішення, адже у судовому засіданні приймав участь його представник, а під час апеляційного розгляду докази у справі були повторно досліджені за участі ОСОБА_3, якому була надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження захисника, щодо порушення територіальної підсудності при розгляді справи відносно ОСОБА_3 судом 1-ої інстанції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що її фактичні обставини встановлені суддею суду першої інстанції правильно, а вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суд першої інстанції правильно застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно є безальтернативним.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Ковачова О.М. в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року відносно ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца