Номер провадження: 33/785/116/18
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 та прокурора Острик О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, громадянин України, з вищою освітою, працює на посаді начальника КП «Автопідприємства по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн. Стягнутий судовий збір - 320 гривень.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинами справи. Суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи, а саме поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації, оскільки у встановлений Законом термін він намагався відправити декларацію до реєстру, однак з технічних причин це виявилося неможливим. На думку ОСОБА_2, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки у нього був відсутнім умисел на вчинення цього правопорушення. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги та надали відповідні пояснення, прокурора Острик О.В., яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2017 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної постанови, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до рішення Голови Одеської обласної ради від 20.10.2016 року №257-VII між ОСОБА_4 було укладено контракт на посаду начальника «Автопідприємства по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації» терміном на 3 роки, який був підписаний ним 20.10.2016 року.

У відповідності до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є особою, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадовою особою юридичної особи публічного права, яка не зазначена в пункті 1 частини першої цієї статті, та на якого поширюється дія Закону.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року, строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше продовжено до 1 травня 2017 року.

ОСОБА_2, займаючи посаду начальника «Автопідприємства по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації» та суб'єктом декларування, був зобов'язаний у строк до 01.05.2017 року подати електронну декларацію. Маючи власний зареєстрований у встановленому порядку електронний ключ із цифровим підписом, будучи достовірно обізнаним із порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та завчасно попередженим про встановлені Законом України «Про запобігання корупції» обмеження, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 19.05.2017 року о 13 годині 29 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції послався в постанові на такі докази, що містяться у матеріалах справи:

- постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 05.10.2017 року, з якої вбачається, що 27.05.2017 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002831 за ознаками злочину, передбаченого ст.366-1 КК України, щодо порушення вимог фінансового контролю керівником КП «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації», однак встановлено тільки наявність складу адміністративного правопорушення;

- витяг із сайту НАЗК з якого вбачається, що ОСОБА_2 успішно подав декларацію лише 19.05.2017 року о 13:29:41;

- витяг із сайту НАЗК з якого вбачається, що ОСОБА_2 зберіг чернетку декларації в особистому кабінеті 19.05.2017 року о 13:23:57 року;

- знімки екрану з яких вбачається, що користувач використовуючи цифровий ключ навів курсор на віконце "подати декларацію";

- копія контракту між Одеською обласною радою та ОСОБА_2 від 20.10.2016 року;

- копія рішення Одеської обласної ради від 20.10.2017 року;

- табель обліку робочого часу;

- лист адміністративного департаменту Національного агентства з питань запобігання корупції від 04.07.2017 року, з якого вбачається, що в період з 01.01.2017 року по 04.01.2017, а також в певних датах березня 2017 року було засвідчено не коректну роботу Інтернет-ресурсу;

- витяг «послідовність дій користувача» Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з якого вбачається, що ОСОБА_2 вперше створив чернетку декларації 20.04.2017 року. 25.04.2017 року о 14:41 натиснуто кнопку "Подати документ", однак не підтверджено подання декларації, після чого вносилися зміни до розділів декларації. Аналогічні дії були вчинені 26.04.2017 року о 08:25; 27.04.2017 року о 09:56; 28.04.2017 року о 08:30, у всіх вказаних випадках, ОСОБА_2 після натиснення кнопки "подати документ", повертався назад, тобто не підтвердив правильність декларації та не здійснив її направлення шляхом підписання цифровим підписом, вносив зміни до декларації.

Проте апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Так, диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_3, які послідовно зазначали про наявність поважних причин, якими обґрунтовується несвоєчасне подання ОСОБА_2 декларації, а саме через перебої у роботі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Через це ОСОБА_2 був позбавлений можливості своєчасно завантажити декларацію, що підтверджується матеріалами справи (а.с.59-70).

Так, відповідно до листа керівника адміністративного департаменту НАЗК №93-05/22408/17 від 04.07.2017 р. та ІТС реєстру користувача, ОСОБА_2 починаючи з 20 квітня 2017 року неодноразово намагався подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2016 рік.

При цьому, твердження суду про те, що ОСОБА_2 натискав на сайті НАЗК позначку «подати декларацію», однак не підтверджував таку дію є безпідставними, оскільки ця дія в період подання ОСОБА_6 декларації була остаточною та не потребувала додаткового підтвердження.

Крім того, під час апеляційного розгляду був допитаний свідок ОСОБА_7, який є спеціалістом в галузі комп'ютерних технологій та працює на відповідній посаді в КП «Автопідприємства по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації».

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що має досвід та відповідні документи про знання комп'ютерних технологій. На прохання ОСОБА_2 свідок ОСОБА_7 допомагав останньому відправити електрону декларацію до НАЗК, але на протязі деякого часу їм не вдавалося це зробити через збої та некоректну роботу комп'ютерної програми НАЗК України. Після багаторазових спроб, лише 19 травня 2017 року декларацію ОСОБА_2 було успішно подано до НАЗК.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 несвоєчасно подав декларацію про його майновий стан з поважних причин, а саме через перебої у роботі інтернетсайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через що ОСОБА_2 з незалежних від нього причин був позбавлений можливості своєчасно подати таку декларацію за 2016 рік, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 59-70).

Крім того, слід зазначити, що відповідно до положень ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2017 року до ЄРДР за №0002831 було внесені відомості про вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст.366-1 КК України - декларування недостовірної інформації.

Зі слів прокурора, рішення про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_2 слідчим або прокурором не приймалося.

Апеляційним судом було зобов'язано прокурора Острик О.В. надати суду для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0002831, проте прокурор вказану вимогу суду не виконала, пославшись на таємницю слідства.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що факт несвоєчасного подання ОСОБА_6 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування був виявлений правоохоронними органами 27 травня 2017 року і саме з цього часу почався перебіг строку накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП.

Слід зазначити, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 містяться його пояснення щодо несвоєчасного подання ним декларації за 2016 рік, які були відібрані 21 червня 2017 року прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 Острик О.В. (арк.с. 23-25), що також спростовує доводи цього прокурора про те, що адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 було виявлено у жовтні 2017 року.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією у відношенні ОСОБА_2 був складений лише 19 жовтня 2017 року, тобто після спливу трьохмісячного строку, передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

За таких обставин, старший оперуповноважений Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НП України не мав права розпочинати провадження у справі та складати протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 358 від 19 жовтня 2017 року, оскільки на момент його складання закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.3 ст.38 КУпАП, а саме минуло більше трьох місяців з моменту виявлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації за 2016 рік.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 358 від 19 жовтня 2017 року у відношенні ОСОБА_2 був складений уповноваженою особою з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд визнає цей доказ недопустимим.

Інші докази у справі, які були покладені судом першої інстанції в обґрунтування вини ОСОБА_2 не спростовують його доводи про поважність причин несвоєчасного подання ним декларації особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік та не доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 7, 38, 172-6, 247, 280, 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко