Справа № 346/987/17
Провадження № 33/779/3/2018
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Чеботаря В.В., потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, за його ж апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 не працюючий, українець, громадянин України,?

визнаний винуватим за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 38, п.7 ст. 247 цього ж Кодексу у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

У постанові судді зазначено, що 04.06.2016 року о 14 год. 30 хв. в с. Раківчик Коломийського району, керуючи транспортним засобом марки ОСОБА_6, д.н.з. НОМЕР_1 при виникненні небезпеки руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки ЗАЗ - 1102, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та пошкодження автомобілів, чим порушив вимоги п.п.12.3, 12.4 ПДР.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість постанови щодо нього, оскільки суддя неповно дослідив докази, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову скасувати, закривши провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права передбачені ст.268 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримав подану АС, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення заперечив, та пояснив, що він дійсно 04.06.2016 року приблизно о 14 год. 30 хв. разом із пасажиром ОСОБА_7 на власному автомобілі марки «Тойота Ауріс», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, виїхали із м. Коломия та направлялися в м. Львів на навчання. Він знаходився за кермом автомобіля, а на передньому пасажирському сидінні сиділа вказана дівчина. Ремнями безпеки пристебнуті не були. В цей час на вулиці була ясна та сонячна погода, без опадів. Рухався в с. Раківчик, Коломийського району приблизно зі швидкістю до 80 км/год., оскільки на вказаній ділянці дороги встановлений дорожній знак 5.47 ПДР «Раківчик», який відображений на синьому фоні таблиці, який дозволяє рух не більше 90 км/год. В автомобілі були ввімкнені габаритні вогні. Виїхавши на ділянку дороги, що біля заправ очної станції «WOG» та «Лук Оїл» і рухався по крайній лівій смузі руху, ближче до суцільної лінії розмітки. В той момент він побачив, що на відстані приблизно 200 метрів, в крайній правій смузі, по ходу його руху, повільно їхав легковий автомобіль, зеленого кольору марки «ЗАЗ-Таврія». Наближаючись до вказаного автомобіля та з метою його випередження, останній почав різко та несподівано здійснювати поворот ліворуч і фактично став перпендикулярно до їхнього автомобіля. Покажчик повороту у вказаному автомобілі ввімкнений не був. В цей момент він подав звуковий сигнал, однак бачив, що водій автомобіля марки «ЗАЗ» не реагує, у зв'язку з чим, змушений був прийняти кермо свого автомобіля ліворуч, намагаючись об'їхати вказаний автомобіль, при цьому перетнув суцільну подвійну лінію розмітки. В цей момент, коли його автомобіль проїжджав повз передню частину автомобіля «ЗАЗ», останній допустив зіткнення із його автомобілем передньою правою частиною. Після зіткнення автомобілів, застосував екстрене гальмування та прийняв кермо автомобіля вправо, тим самим з'їхав на узбіччя дороги. Після зупинки автомобіля, вони з дівчиною підійшли до автомобіля «ЗАЗ», побачили в ньому 5 пасажирів. Пізніше деяких із них забрала «швидка» медична допомога.

Зазначає, що складений протокол на нього, є безпідставним, оскільки будь якого правопорушення він не вчиняв. Винним у вказаному правопорушенні вважає водія автомобіля марки «ЗАЗ» ОСОБА_4

Постанову судді щодо нього вважає незаконною, а тому просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

В засіданні апеляційного суду було ОСОБА_4 визнано потерпілим та роз'яснено його права, передбачені ст. 269 КУпАП і вручено йому копію АС ОСОБА_2

Потерпілий ОСОБА_4 повністю заперечив доводи АС ОСОБА_2 та пояснив, що 04.06.2016 року, керуючи автомобілем марки ЗАЗ - 1102, д.н.з. НОМЕР_2, рухався із м. Коломия до с. Ланчин. Крім нього в автомобілі знаходились 4 пасажирів. По дорозі він вирішив повернути на автозаправочну станцію «WOG», яка знаходиться в с. Раківчик, Коломийського району, заправити автомобіль. Приблизно о 14 год. 30 хв., заправивши автомобіль пальним, вони виїхали із заправки та направилися в напрямок селища Отинія, так, як він знав, що там є місце для розвороту. Проїхавши біля 30 метрів він почав перестроюватися в крайню ліву смугу руху, так, як на даній ділянці дороги було по дві смуги руху в кожному напрямку, які розділені двома суцільними лініями, при цьому ввімкнув лівий покажчик повороту. Розігнав свій автомобіль до швидкості 30-40 км/год. і проїхавши ще біля 800-900 метрів і знову ввімкнув лівий покажчик повороту, так, як побачив переривчасту лінію, де можна здійснити поворот. В свою чергу почав пригальмовувати та переконався, що немає зустрічних автомобілів, почав маневр повороту ліворуч. В цей момент несподівано відчув сильний удар в передню ліву частину автомобіля, а в подальшому побачив, що його вдарив легковий автомобіль чорного кольору імпортного виробництва. Також зазначив, що удар відбувся, коли переднє ліве колесо його автомобіля перетнуло переривчасту лінію, і транспортний засіб знаходився під кутом 60-70 градусів відносно суцільної лінії розмітки. Від удару його автомобіль розвернуло на 180 градусів та викинуло на зустрічну смугу руху. Після удару побачив, що невідомий автомобіль проїхав ще декілька метрів та зупинився з правої сторони на узбіччі. Що відбувалося дальше пригадати не може, оскільки на декілька секунд втратив свідомість.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_7 надала аналогічні пояснення, що і ОСОБА_2

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Чеботаря В.В., які підтримали доводи АС, просять постанову щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити; пояснення ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, які просять постанову судді залишити без змін; пояснення свідка ОСОБА_7; оглянувши додані фотографії, документи та викопіровки з паспорту автодороги Н-10 Стрий-Мамалига, відповідних служб автомобільних доріг в Івано-Франківській області, подані на запити адвокатів, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що АС ОСОБА_2, слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи в суді і прийнятті рішення, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

В обґрунтування вини водія автомобіля «Тойота Ауріс» ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, суддя послався тільки на протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії БР №095005 від 21.02.2017 року та копію постанови слідчого СВ Коломийського відділу поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 13 лютого 2017 року.

Ухвалюючи рішення щодо доведеності вини ОСОБА_2, суддя не витребував матеріали кримінального провадження і не допитав водіїв та свідків, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, не об'єктивно та однобічно розглянув справу, а тому його висновок про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, є неправильним.

Таким чином, висновок судді про вчинення ОСОБА_2 ДТП, є необґрунтованим і необ'єктивним, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах ПДР і КУпАП.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що водій ОСОБА_2 04.06.2016 року о 14 год. 30 хв. в с. Раківчик Коломийського району, керуючи транспортним засобом марки ОСОБА_6, д.н.з. НОМЕР_1 при виникненні небезпеки руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки ЗАЗ - 1102, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та пошкодження автомобілів, чим порушив вимоги п.п.12.3, 12.4 ПДР. Однак в ньому не зазначено, з якою швидкістю рухався його автомобіль до вчинення ДТП.

Так, відповідно до п.12.3. ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. А згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Із поданого під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_9 листа із служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, вбачається, що на автомобільній дорозі державного значення Н-10 Стрий - Мамалига, населений пункт с. Раківчик, позначений дорожніми знаками 5.47 «Початок населеного пункту», які виставлені згідно проекту організації дорожнього руху на км. 151+300 та 152+250.

Цей знак вказує на те, що у вказаному населеному пункті на даному відрізку дороги не діють вимоги ПДР, які визначають порядок руху в населених пунктах, позначених дорожніми знаками 5.45.

Як вбачається із матеріалів вказаної справи та матеріалів кримінального провадження, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася на автомобільній дорозі не безпосередньо в населеному пункті с. Раківчик, а на автомобільній дорозі, що проходить через вказаний населений пункт, він позначений дорожнім знаком 5.47 ПДР «Раківчик»-початок населеного пункту, який відображений на синьому фоні таблиці, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах та дозволяє рух на даній ділянці дороги не більше 90 км/год.

Отже, суддя першої інстанції при винесенні постанови прийшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху а саме п.п. 12.3, 12.4, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за вищевказаних обставин, зазначених у протоколі.

З метою повного та об'єктивного розгляду вказаної справи, апеляційним судом було витребувано із органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0000786 від 05.06.2016 року за ч.1 ст. 286 КК, по факту ДТП, яка мала місце в с. Раківчик, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із фабули постанови про закриття кримінального провадження від 13 лютого 2017 року, що органом досудового розслідування було встановлено, що водій ОСОБА_4 при спробі розвороту в напрямок м. Коломия, допустив зіткнення із автомобілем марки «Тойота Ауріс» під керуванням ОСОБА_2 Тобто з даної постанови слідчого вбачається, що дана ДТП сталася саме з вини водія автомобіля марки «ЗАЗ» ОСОБА_4, оскільки саме він допустив зіткнення із автомобілем марки «Тойота Ауріс» Однак, незважаючи на це, суддя першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, залишив поза увагою, і не дав належної оцінки вказаному.

Як вбачається із поданих сторонами під час апеляційного розгляду фотосвітлин з місця ДТП, викопіровок з паспорту автодороги Н-10 Стрий-Мамалига, листів служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, а зокрема відповіді на адвокатський запит від 07.12.2017 року, де зазначено, що на відрізку дороги Н-10 Стрий - Мамалига, км.152+030 - 153+430 Коломийського району, дорожня розмітка знаходилась відповідно до паспорта організації дорожнього руху станом на 04.06.2016 року, і дорожнього знаку 5.26 «Місце розвороту» вказаним паспортом також не передбачено.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» від 28.12.2016 року № 4.2-829/2016 встановлено, що в заданій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки «Заз-1102» ОСОБА_4, повинен був керуватися технічними вимогами пунктів10.1.10.4 ПДР, а також вимогами пунктів 9.2Б та 9.4 вказаних Правил.

У відповідності до вимог вказаних пунктів ПДР, в ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій вказаного автомобіля ОСОБА_4 повинен був, із технічної точки зору, перед початком виконання маневру повороту ліворуч (розвороту) завчасно увімкнути покажчик лівого повороту і зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, дати дорогу зустрічним транспортним засобам, (при виконанні маневру не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам), а перед безпосереднім виконанням даного маневру переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Апеляційний суд, погоджується з таким рішенням органу досудового розслідування, оскільки воно підтверджується вищезазначеним висновком судової інженерно-транспортної експертизи і об'єктивно збігається з доказами здобутими під час апеляційного розгляду.

Пояснення потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, апеляційний суд визнає недостовірними, оскільки його зміст не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, під час апеляційного розгляду, і спростовується вищезазначеним висновком експертизи та доказами зібраними під час апеляційного розгляду.

З урахуванням встановленого, апеляційний суд не визнає висновок експерта від 28.12.2016 року № 4.2-829/2016 за результатами судової інженерно-транспортної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні в тій частині, як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненому ДТП, оскільки слідчий при винесені постанови від 26.09.2016 року про призначення експертизи задав експерту неправильні вихідні дані щодо максимальної швидкості руху в населеному пункті с. Раківчик, позначений дорожніми знаками 5.47 ПДР.

За таких обставин, висновок судді про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, а саме п.п. 12.3, 12.4, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за вищевказаних обставин, не знайшов свого підтвердження, є необґрунтованим, необ'єктивним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, необ'єктивно та однобічно розглянув справу, а тому його висновок про факт вчинення ОСОБА_2 ДТП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому провадження у справі щодо нього слід закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи всі викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що постанова судді є незаконною, а тому її слід скасувати, а АС підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,?

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк