Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/1418/18 Головуючий в 1 інст. Яковлєва М.С.
Провадження №33/778/514/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю прокурора Севальнєва О.А., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Демянова В.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин. Стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2010 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2010 року. Проте, аліменти на утримання дітей він не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості за виконавчим провадженням, яка з вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року складає 113329,14 грн, тобто сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій окрім вимог щодо скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження по справі, заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні зазначив, що він не приймав участь при розгляді справи 26 квітня 2018 року, про прийняту постанову прокуратурі стало відомо з листа Шевченківського районного сектору МРВ з питань пробації, який надійшов 05 липня 2018 року, апеляційну скаргу подав 09 липня 2018 року, тобто в десятиденний строк.

На думку апеляційного суду, заявлене прокурором клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи, крім того, прокурор в апеляційній скарзі вказує на істотні порушення законодавства України про адміністративні правопорушення, безпідставне притягнення особи до адміністративної відповідальності, та ставить питання про покращення становища особи. Отже, виходячи з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України, та виходячи з принципу верховенства права, який діє в Україні (ст.8 Конституції України), вказана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIІІ від 07 грудня 2017 року, що набрав законної сили лише 06 лютого 2018 року. Тому в період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП. Враховуючи, що об'єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, а ОСОБА_2 інкримінують несплату аліментів з вересня 2017 по 28 лютого 2018, то таке його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши прокурора на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з'ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав цим доказам належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

З матеріалів справи вбачається, що головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Коциняном М.О. відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.183-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що останній має заборгованість зі сплати аліментів станом на 28 лютого 2018 року в розмірі 113329,14 гривень, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Проте, під час апеляційного розгляду вивчені надані суду матеріали та встановлено наступне.

Статтею 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення встановлена Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 інкримінується несплата аліментів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості за виконавчим провадженням, яка з вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року складала 113329,14 грн, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців.

Тобто основна частина терміну в шість місяців припадає на період до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», а саме до 06 лютого 2018 року.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_6 по сплаті аліментів на 28 лютого 2018 року не перевищувала суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не з'ясував, та без достатніх для того підстав притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_2 - закриттю, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити прокурору Запорізької місцевої прокуратури №1 Демянову В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Демянова В.В. задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева