Справа № 642/4173/17
Провадження № 3/642/1434/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Харків, Залютинський вїзд, буд. 9,

- за ч.2 ст.130 КУпАП України,

в с т а н о в и в:

31 липня 2018 року, ОСОБА_1 о 12 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Холодногірська, 3, керував транспортним засобом ГАЗ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди та керував т/з з ознаками спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, мова не чітка, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «ДрагерАлкотестер 6820 та у закладі охорони здоровя (КЗОЗ ОНД)» відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто здійснив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлений судом належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання виклику до суду, про причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обовязковою, у звязку з чим суддя розглядає справу у відсутності правопорушника.

При цьому суд враховує, що відповідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він був вже притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП протягом року, що підтверджується копією постанові судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року, яка набула чинності, та оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп?яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин..

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КупАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

В актах огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд проведено у звязку з виявленими ознаками: млява мова, хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №154127 від 31.07.2018 року зазначено про наявність у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння, але вказана особа відмовилась пройти огляд у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. В протоколі про адміністративне правопорушення в тому числі містяться відомості, що особа, яка притягнена до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначила, що із порушенням згоден.

Вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується також і сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 , та відеозаписом службового бодікама, який долучений до матеріалів справи та переглянутий судом, на якому зафіксовані обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Суд також зазначає, що у разі непогодження з інкримінованим правопорушенням ОСОБА_1 жодним чином не був позбавлений можливості проходження медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння шляхом проходження такого огляду в наркологічному центрі самостійно з метою подальшого оскарження протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року.

Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Помякшуючих обставин, визначених ст. 34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст. 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєних правопорушень, його майновий стан, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20 400,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, як такого, що буде достатнім для виправленням правопорушника.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, ч.2 ст.130 КУпАП, керуючись ст. ст.40-1, 33, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. в дохід держави .

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, штраф стягується в двократному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 діб з моменту її винесення.

Згідно з положеннями ст. 303 КУпАП термін пред`явлення постанови до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя О.В. Бородіна