Справа №756/2764/18 Головуючий в суді І інстанції: Тітов М.Ю.
Провадження № 33/824/154/2018 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду АвраменкоМ.Г.,

за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності -ОСОБА_3

захисника - АнгелінаІ.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_3 23.02.2018 о 03 годині 20 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Приозерній, 8-В в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку захисника постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції не з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Вказує, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом в той вечір. Він відпочивав спочатку біля автомобіля, потім всередині нього.

Зазначає, що для ОСОБА_3 є незрозумілим обвинувачення, оскільки воно складається з двох частин: 1) керував з ознаками алкогольного сп'яніння; 2) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Невірне та нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому не зрозуміле. Особа, повинна знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист.

Звертає увагу, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що водій відмовився від проходження огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров'я. В поясненнях свідків відсутня інформація, щодо відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням технічних засобів та проходження огляду в закладі здоров'я. Також, зазначає, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надавали пояснення в судовому засіданні під присягою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-протоколом БД №070825 про адміністративне правопорушення від 23.02.2018 року;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 з яких вбачається, що він був свідком того, як ОСОБА_3 в його присутності відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння;

- поясненнями свідка ОСОБА_6 з яких вбачається, що він був свідком того, як ОСОБА_3 в його присутності відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння;

- інформацією, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції;

-іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП як особу, що керувала транспортним засобом і відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі про те, що він не керував транспортним засобом в той вечір. Спочатку відпочивав біля автомобіля, потім всередині нього,- не звільняють його від відповідальності та не можуть бути підставами для скасування постанови суду.

Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом під час судового засідання надано не було.

Інші доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують покарання, зокрема, не визнання вини та відсутність каяття, характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу, ступінь та доведеність його вини, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ангеліна І.І. в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко