Справа № 144/881/17
Провадження № 33/772/574/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач: Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ващук В.П.

за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУ п АП:

ОСОБА_2,

народження ІНФОРМАЦІЯ_2

українця, громадянина України,

працюючого викладачем Теплицького

професійного ліцею, є депутатом Теплицької

районної ради,

проживаючого: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою прокурора Теплицького відділу Бершадської місцевої прокуратури Огірчук О.Ю. на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 13.02.2018 року, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Теплицького суду Вінницької області від 13.02.2018 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.ч.1,2 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 27 червня 2017 року оперуповноваженим УЗЕ у Вінницькій області Бичком М.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення(серії АА № 683057), в якому вказано, що 21.03.2017 ОСОБА_2, як депутат районної ради, перебуваючи в приміщенні сесійної зали районної ради за адресою: вул. Незалежності, 25, смт. Теплик Вінницької області, достовірно знаючи, що на даній сесії в його інтересах приймається рішення районної ради «Про обрання секретаря Теплицької районної ради депутата ОСОБА_2», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій обиралась його власна персона, тобто навмисно порушив ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також 27 червня 2017 року оперуповноваженим УЗЕ у Вінницькій області Бичком М.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення(серії АА № 683058), в якому вказано, що 21.03.2017 ОСОБА_2, як депутат районної ради, перебуваючи в приміщенні сесійної зали районної ради, за адресою: Вінницька область смт. Теплик, вул. Незалежності, 25, на другому пленарному засіданні 18-ї позачергової сесії 7 скликання, голосуючи «за», взяв участь у прийнятті рішення Теплицької районної ради від 21.03.2017 «Про обрання секретаря Теплицької районної ради», депутата ОСОБА_2 в умовах реального конфлікту інтересів, тобто при наявності суперечності між приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, що впливало на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення, порушивши п. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурора Огірчук О.Ю. ставиться питання про скасування постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2018 року про закриття відносно ОСОБА_2 провадження в справі про адміністративне корупційне правопорушення за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Прийняти нову постанову , якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції , передбаченого ст. 172-7 ч.1, ст.1 72-7 ч.2 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, яка суперечить вимогам законодавства. Вказує, що у ОСОБА_2 виник потенційний конфлікт інтересів, та він свідомо не повідомив про його наявність під час прийняття районною Радлю рішення «Про обрання секретаря Теплицької районної ради депутата ОСОБА_2, не вжив заходів для уникнення реального конфлікту інтересів, а тому, на її думку, в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1, ч.2 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі , вважаю, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»,реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 2, 3 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі-Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст. 172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" у даній статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього. Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Диспозиція ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність спеціального суб'єкта адміністративних правовідносин у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. При цьому, враховано п. 2 примітки даного Закону у якій зазначено, що цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Суть корупційного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КупАП (Порушення вимог щодо повідомлення про конфлікт інтересів) полягає в тому, що особа, яка є суб'єктом даного правопорушення відповідно до пункту 1, підпунктів "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" не повідомляє безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до п.2 примітки, у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Визначення змісту поняття "конфлікт інтересів" має значення для правильного застосування положень ст.14 Закону щодо урегулювання конфлікту інтересів.

Зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові ознаки:

1) конфлікт інтересів це суперечність між особистими інтересами та її службовими повноваженнями;

2) наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Таким чином, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідно протоколу № 1 першої сесії сьомого скликання Теплицької районної ради Теплицького району від 19 листопада 2015 року, ОСОБА_2 вважається обраним депутатом Теплицької районної ради, що підтверджується протоколом сесії.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення , 21 березня 2017 року ОСОБА_2, приймаючи участь в 18 позачерговій сесії 7 скликання Теплицької районної ради Теплицького району, взяв участь в голосуванні під час прийняття рішення «Про обрання секретаря Теплицької районної ради депутата ОСОБА_2», що підтверджується протоколом цієї сесії та відомістю про результати голосування.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2, під час засідання ради не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції»

Закон України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів відрізняє від реального. Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає(вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Окрім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об'єктивний вираз, а також часовий взаємозв'язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

У ОСОБА_2, який приймав участь у голосуванні, як вірно зазначив суд першої інстанції відсутній факт суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями.

Так, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 Конституції України, з огляду на приписи Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради. Тобто, до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях сільської ради.

Тому, в даному випадку, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При з'ясуванні винності особи у вчиненні будь - якого корупційного правопорушення потрібно враховувати і загальні поняття корупції, що містяться у ст. 1 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції».

За змістом ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», обов'язковою ознакою за якою будь-яка неправомірна або неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави або прирівняних до них осіб визнається корупційною, є корисливий або інший особистий їх інтерес, або інтерес третіх осіб, втім ця обов'язкова складова суб'єктивної сторони правопорушення у даній справі з'ясована не була, що ставить під сумнів правомірність прийнятого судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційним діянням є тільки умисне діяння.

Таким, чином в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про умисність або корисливий мотив діяння або бездіяльності ОСОБА_2

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини щодо дій ОСОБА_2 зроблено вірний висновок про відсутність в них складу адміністративного правопорушення, пов'язаного із корупцією , передбаченого ч.1 ч.2 ст.172-7 КУпАП, щодо наявності реального конфлікту інтересів а тому постанова суду є законною та обґрунтованою, такою що відповідає вимогам ст.ст.245, 280, 283 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду не здобуто доказів щодо вчинення ОСОБА_5 корупційного правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними та не ґрунтуються на законі, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Теплицького відділу Бершадської місцевої прокуратури Огірчук О.Ю. - залишити без задоволення.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2018 року про закриття провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 в зв»язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судя:

Згідно з оригіналом: