Єдиний унікальний номер 227/3993/18 Номер провадження 33/804/163/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, перевіривши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює водієм у ПП «Антонів», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На вищезазначену постанову 09 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.

В клопотанні про поновлення строків апеляційного оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 02 жовтня 2018 року, а тому просить вважати строк пропущеним з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що у відновленні строків на оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, постанова судді була винесена 24 вересня 2018 року. При винесенні постанови ОСОБА_2 присутній в судовому засіданні не був, копію постанови отримав 02.10.2018 року. На прийняте рішення судді подав апеляційну скаргу, яка постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Донецького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року повернута йому у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та за відсутності клопотання про його поновлення (а.с. 39-40).

Отже, ОСОБА_2 повторно звернувся з апеляційною скаргою на рішення районного суду та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що протягом дії строку для подачі апеляційної скарги перебував у відрядженні.

Разом з тим, таке твердження не підтвердив, а крім того, за умови достовірності вказаних ним відомостей, зазначене не може бути визнане поважною причиною строку на апеляційне оскарження, оскільки не впливало на його здатність вчасно подати апеляційну скаргу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.08.2018 року, ОСОБА_2 повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 10.09.2018 року у Добропільському міськрайонному суді Донецької області, про що свідчить його підпис, в самому протоколі про адміністративне правопорушення саме про повідомлення про дату та час розгляду справи та про отримання копії постанови.(а.с.3)

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 особисто отримав 15.09.2018 року судову повістку на 24.09.2018 року на 15-00 годину. (а.с.9).

Таким чином, останній знав про дату та місце розгляду адміністративної справи, тобто мав можливість зявитись до суду, дати свої пояснення, але своїм правом не скористався, міг повідомити про причину неможливості явки до суду, у звязку з чим міг вчасно отримати копію постанови та звернутись до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Між тим апеляційну скаргу подано до суду лише 09 жовтня 2018 року, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Твердження апелянта, що він не отримував кореспонденцію, апеляційний суд не бере до уваги, адже кореспонденція була направлена за адресою, яку зазначив ОСОБА_2 під час складання протоколу та яку він же вказує в своїй апеляційній скарзі. Слід зазначити, що отримання кореспонденції судової повістки, членом сімї, є належним чином повідомленням.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Доводи, які викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, оскільки останній пов'язав обчислення строку на апеляційне оскарження з моментом отримання копії оскаржуваної постанови, що одночасно суперечить вимогам ч. 2 ст. 294 КУпАП, а будь-яких інших причин, які б свідчили про поважність обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, які пов'язані з реалізацією права на апеляційне оскарження, в клопотанні не зазначено.

місце проживання.

При цьому суд звертає увагу скаржника на те, що слід враховувати іншу правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Так, у даній справі ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, ним же було подано і апеляційну скаргу, при цьому ним не вживались заходи спрямовані на те, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, що й призвело до порушення строків апеляційного оскарження. Тому процесуальна бездіяльність ОСОБА_2 не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону, а також свідчить про ухилення ОСОБА_2від явки до суду.

Тому клопотання про нібито поважних причин неявки до суду та пропуску строку на апеляційне оскарження є безпідставними, оскільки у судове засідання не надано було заяв про відкладення розгляду справи, а тому у суду не було підстав відкласти розгляд справи.

З огляду на викладене, за відсутності обґрунтованих підстав поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, ОСОБА_2 слід відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_2, в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Донецького апеляційного суду