АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Осадчого

А.М., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на кожного з них накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 28.04.2018 року, приблизно о 13:30 год., керуючи автомобілем марки «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по вул. Зодчих, 5, в порушення вимог п.10.1 ПДР України при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності свого маневру в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який в цей час рухався заднім ходом, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 28.04.2018 року, приблизно о 13:30 год., керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись в м. Києві по вул. Зодчих, 5, в порушення вимог п.10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності свого маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про порушення вимог Правил дорожнього руху України з боку обох водіїв, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які своїми діями вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову судді, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити оскаржувану постанову Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження в справі відносно нього, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було дотримано вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, а прийняте суддею рішення не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

На переконання апелянта, в оскаржуваній постанові суддею були не усунуті суперечності між наявними у справі доказами, не надано цим доказам належної оцінки, не з'ясовано причин суттєвих розбіжностей між цими доказами, не зазначено мотивів відхилення його (ОСОБА_1.) доводів і наданих ним доказів, а також не встановлено, чи заподіяно адміністративним правопорушенням майнову шкоду.

Вважає, що матеріали справи не містять прямих, безспірних і безсумнівних доказів його (ОСОБА_1.) винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, згідно практики Європейського Суду з прав людини (рішення ЄСПЛ № 39598/03 від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» та рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 у поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову судді від 22.05.2018 року та постановити апеляційним судом нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні даної дорожньо-транспортній пригоди та притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження в справі про притягнення його (ОСОБА_2.) до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції була дана неправильна правова оцінка діям учасників дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до постановлення неправомірного судового рішення, а тому вважає, що розгляд даної справи був проведений без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про наявність в його діях порушень вимог Правил дорожнього руху України.

Також вказує, що він не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, оскільки заїжджаючи на прилеглу територію, переконався що такий маневр буде безпечним, та керуючись п.1.4 ПДР України продовжив свій рух, однак автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який стояв на виїзді з прилеглої території, несподівано розпочав свій рух заднім ходом, а тому він не міг припустити, що зазначений автомобіль «Тойота» розпочне свій рух заднім ходом в той момент, коли він перебував позаду цього автомобіля, чим позбавив його можливості виконати будь який маневр для запобігання зіткнення транспортних засобів. При цьому, він фізично не міг побачити, що у автомобіля «Тойота» увімкнуті ліхтарі заднього ходу, оскільки до моменту зіткнення він бачив лише передню та ліву бокову частину цього автомобіля.

Крім того звертає увагу, що автомобіль «Тойота» контактував своєю лівою задньою частиною з лівими передніми дверима його автомобіля, тобто свій рух автомобіль «Тойота» розпочав вже тоді коли його автомобіль «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1 був безпосередньо позаду нього.

Доповівши матеріали справи за поданими апеляційними скаргами, вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Осадчого

А.М. на підтримку доводів поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказані вимоги закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані.

Так, суддею були повно, всебічно та об'єктивно з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП, в якій наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 28.04.2018 року о 13 год. 30 хв. на вул. Зодчих, 5 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, за наслідками якої на місці події працівниками поліції відносно кожного з учасників даної дорожньо-транспортної пригоди були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відносно водія ОСОБА_2 протокол був складений за порушення ним пункту 10.1 ПДР України, який керуючи транспортним засобом при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2,який рухався заднім ходом, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_1, останній, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем та скоїв зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

Крім цього, зазначені у цих протоколах обставини за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода також підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою ДТП (а.с. 3), на якій зафіксовано напрямок руху автомобілів перед зіткненням, позначено місце зіткнення зі слів та схематично відображено взаємне розташування обох транспортних одразу після зіткнення, а також письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, які були відібрані працівниками поліції безпосередньо на місці пригоди (а.с. 4, 5).

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав свої пояснення надані ним на місці дорожньо-транспортної пригоди та в суді першої інстанції і зазначив, що 28.04.2018 року приблизно о 13 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, заїхав на шиномонтаж, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 5 та побачивши, що на даному шиномонтажі відсутні вільні місця, розпочав виїзд на Кільцеву дорогу, однак, побачивши, що з шиномонтажу виїжджав автомобіль та, маючи бажання стати на його місце, він зупинився щоб пропустити вказаний автомобіль та включив відповідну передачу для руху заднім ходом, при цьому залишався на місці, так як утримував автомобіль на тормозі. В цей час з Кільцевої дороги повернув автомобіль «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1,який також зупинився, пропускаючи автомобіль, що виїжджав з шиномонтажу.

При цьому наголошував, що після того, як вказаний автомобіль виїхав з шиномонтажу на Кільцеву дорогу, автомобіль «Мітсубісі» знаходився попереду нього, і він (ОСОБА_1.), впевнившись в безпечності свого маневру почав здавати назад. Однак, повернувши голову назад та проїхавши приблизно півметра, відчув удар у задню частину свого транспортного засобу від автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1, водій якого, при зміні напрямку руху, не переконавшись у безпечності свого маневру, різко розпочав рух ліворуч позаду його автомобіля, а тому вважає, що саме дії водія автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_2 призвели до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 28.04.2018 року приблизно о 13 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем «Мітсубісі»

д.н.з. НОМЕР_1, рухався по Кільцевій дорогі в м. Києві. Маючи намір заїхати на автомийку, що розташована по вул. Зодчих, 5 в м. Києві, він повернув з головної дороги праворуч на прилеглу територію, де помітив автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який стояв на виїзді з прилеглої територію в напрямку Кільцевої дороги. Зазначив, що коли повернув на прилеглу територію він побачив як з шиномонтажа, розташованого праворуч від нього в напрямку його руху, намагається виїхати автомобіль, який зупинився та пропускав його (ОСОБА_2.), оскільки він не міг виїхати з шиномонтажу, так як на виїзді з прилеглої території в цей час стояв транспортний засіб «Тойота», під керуванням водія ОСОБА_1

Крім того зазначив, що коли він вже заїхав за автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який в цей час перебував в нерухомому стані, водій цього автомобіля ОСОБА_1 несподівано почав рухатись заднім ходом та своєю лівою задньою частиною зіткнувся з лівою частиною його автомобіля в районі лівих передніх дверей.

Вважає, що зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок одноособових неправомірних дій водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який, в порушення вимог п.10.9 ПДР України, не впевнившись в безпечності свого маневру, розпочав рух заднім ходом коли його (ОСОБА_2.) автомобіль «Мітсубісі» вже перебував безпосередньо позаду автомобіля «Тойота».

Також звертає увагу, що на відміну від водія ОСОБА_1, він не мав можливості уникнути зіткнення, оскільки в'їжджаючи на прилеглу територію, він переконався у безпеці свого маневру та, керуючись п.1.4 ПДР України, продовжив свій рух, однак автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який стояв на виїзді з прилеглої території, різко почав рухатись заднім ходом, а тому він не міг припустити, що водій цього автомобіля ОСОБА_1, порушуючи правила дорожнього руху, розпочне свій рух заднім ходом в той час, коли він (ОСОБА_2.) перебував позаду нього, чим позбавив його можливості виконати будь-який маневр для запобігання дорожньо-транспортної пригоди.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданих апеляційних скарг, вважаю, що висновок суду про винуватість водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в справі доказами, які об'єктивно узгоджуються між собою, а тому суд правильно поклав їх в обґрунтування прийнятого рішення.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, співставивши їх з даними схеми ДТП, оглянувши фотокопії з місця ДТП, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, а водієм ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України та наявність в діях обох водіїв складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані неухильно виконувати вимоги цих Правил. При цьому кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 10.9 ПДР передбачено, що під час руху заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху, він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вимога цього пункту ПДР означає, що перед початком руху заднім ходом водій повинен переконатися, що позаду немає пішоходів або інших перешкод. В умовах обмеженої або недостатньої видимості слід виявляти особливу обережність, а при необхідності скористатися допомогою іншої особи. Перед цим потрібно проінструктувати його і домовитися про сигнали, що оповіщають про зміну обстановки позаду транспортного засобу. Використання допомоги іншої особи під час руху заднім ходом не звільняє водія від відповідальності за дотримання безпеки дорожнього руху.

Проте, цих вимог водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 не дотримався, оскільки для забезпечення безпеки руху заднім ходом не звернувся за допомогою інших осіб, а спостерігав за дорожньою обстановкою позаду транспортного засобу з салону керованого ним автомобіля за допомогою штатних дзеркал заднього виду, що в даному випадку виявилось недостатнім для забезпечення безпеки руху, оскільки здійснюючи рух заднім ходом водій ОСОБА_1, в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, належним чином не впевнився, що своїм маневром він не створить небезпеки або перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а тому його дії знаходяться у прямому причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційні посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування фактичних обставин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки перед початком руху заднім ходом він впевнився в безпечності свого маневру, а зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок неправомірних дій водія автомобіля «Мітсубісі»

д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху України і таке порушення перебуває у прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проте, в порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Мітсубісі»

д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 при зміні напрямку руху не впевнився у безпечності свого маневру, а тому його дії, як і дії водія ОСОБА_1 також перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з виникненням ДТП та пошкодженням транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях порушень п. 10.1 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який наголошував, що його маневр по зміні напрямку руху був безпечним для всіх учасників дорожнього руху, а причиною зіткнення транспортних засобів є саме недотримання водієм автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки дані, які зафіксовані в схемі ДТП, а саме: місце зіткнення, локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП, зокрема пошкодження задньої лівої частини автомобіля «Тойота» та бокової частини автомобіля «Мітсубісі» з лівої сторони свідчить, що під час виконання водієм ОСОБА_2 маневру по зміні напрямку руху, який після заїзду з Кільцевої дороги на прилеглу територію, повертав ліворуч щоб заїхати на автомийку, водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1 вже розпочав рух заднім ходом, що в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами з достатньою повнотою підтверджують факт порушення водієм автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_2 п.10.1 ПДР України, який при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, судом не були всебічно, повно та об'єктивно з'ясовані всі обставини даної справи, не виявлено дійсних причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка на його думку, відбулась виключно в результаті одноособових протиправних дій водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1, який в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, розпочав рух заднім ходом коли його автомобіль вже перебував позаду нього, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки це не звільняло водія ОСОБА_2 від обов'язку бути уважним та при зміні напрямку руху переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що як водій ОСОБА_1, так і водій ОСОБА_2 не дотримались вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, а наявні в матеріалах справи докази, в їх сукупності, зокрема: протоколи про адміністративне правопорушення від 28.04.2018 року складені відносно ОСОБА_1 серії БД №423399 за порушення ним п.10.9 ПДР України та ОСОБА_2 серії БД 423400 за порушення ним п.10.1 ПДР України (а.с. 1, 2); дані схеми ДТП (а.с.3), на якій зафіксовано напрямок руху автомобілів, їх взаємне розташування на проїзній частині одразу після зіткнення та зазначено перелік механічних пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП; пояснення учасників даної пригоди (а.с. 4, 5) та фотографії з місця ДТП (а.с. 16-18) спростовують доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дотримання ними вимог Правил дорожнього руху України.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суддя дійшов обґрунтованого висновку про порушення водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищезазначених вимог правил дорожнього руху, а тому постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року в справі про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування або зміни, про що ставиться питання в поданих апеляційних скаргах, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на кожного з них накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1883/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.