АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1142/18 Справа № 712/6436/18 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

01.06.2018 о 04 год. 40 хв. в м. Черкаси, по вул. М.Грушевського, 150, водій ОСОБА_3 керував автомобілем PEUGEOT 205 н.з. 55940 МА, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Не погодившись з постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2018 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, так як працівниками поліції не доведено у передбачений законом порядок склад та подія інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме не знайшли свого підтвердження факт керування ним транспортного засобу стані алкогольного спяніння та відмова від проходження ним огляду на стан спяніння. У звязку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що складений відносно нього протокол саме за керування і відмову від проходження огляду, однак, звертає увагу що відповідних доказів щодо керування ним у стані алкогольного спяніння, так і відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння суду не було подано і матеріали цих оглядів не мають. Стверджує, що від проходження огляду на стан алкогольного спяніння він не відмовлявся, так як в протоколі він не зазначав, що він відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у найближчому закладі охорони здоровя.

Крім того, зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан спяніння, у звязку з чим він вважається недійсним, а протокол неприпустимим доказом вини апелянта, так як у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився він (на стан алкогольного чи наркотичного спяніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано йому. Формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП. У протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що він відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоровя.

До того ж, стверджує, що у матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоровя. Також, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть братися до уваги, оскільки дані особи не були очевидцями зупинки мого транспортного засобу працівниками поліції, в їх присутності не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного спяніння, їх пояснення стосуються лише фіксації факту відмови підписувати протокол про адміністративне правопорушення та отримання цього протоколу. Разом з цим, до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Також, стверджує, що порушено судом правил територіальної підсудності. Стверджує, що справа повинна була розглядатися або в Придніпровському або у Звенигородському районних судах, однак в будь-якому випадку не в Соснівському районному суді м. Черкаси, так інкриміноване йому правопорушення відмова від проходження огляду зафіксована по вул. Грушевського, 150, тобто на території Придніпровського району м. Черкаси.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку правопорушника про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Ухвалюючи постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік стосовно ОСОБА_3, суддя першої інстанції вірно встановив обставини справи щодо інкримінованого йому правопорушення і визначив адміністративне стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суддя районного суду обґрунтовано послався на докази, що містяться у даній справі, зокрема: на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №131466 від 01 червня 2018 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення; пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дані висновку КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» №549 від 01.06.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 від медогляду категорично відмовився.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції не доведено у передбачений законом порядок склад та подія інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме не знайшли свого підтвердження факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та відмова від проходження огляду на стан спяніння, є помилковими. Оскільки, для кваліфікації вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, потрібні певні умови, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до висновку КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» №549 від 01.06.2018 року ОСОБА_3 від медогляду категорично відмовився. Таким чином, встановлено склад інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, оскільки наявна ознака - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Твердження апелянта про порушення порядку огляду на стан спяніння, так як у протоколі не вказано від якого саме огляду він відмовився та не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано, є помилковими. Оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що апелянт відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку та як додаток до протоколу долучено висновок КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» №549 від 01.06.2018 року про відмову ОСОБА_3 від проходження медогляду.

Не знаходять свого підтвердження по справі, оцінюються судом критично та спростовуються сукупністю даних, досліджених в суді апеляційної інстанції та тих, що містяться в матеріалах провадження, твердження ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у найближчому закладі охорони здоровя, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення вбачається наявність висновку №549 КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» від 01.06.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 від медогляду категорично відмовився.

В судовому засіданні апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_8 пояснив, що обставинами зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3, а саме причиною зупинки, було здійснення повороту наліво з крайньої правої смуги руху. Після зупинки транспортного засобу у ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного спяніння. В комунальному закладі ЧОНД правопорушник категорично відмовився проходити освідування на стан спяніння.

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні в апеляційній інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_3 в ЧОНД в грубій формі з нецензурною лайкою в присутності лікаря відмовився від проходження освідування на стан спяніння.

Доводи апелянта з приводу того, що справа про адміністративне правопорушення розглянута з порушенням підсудності є необґрунтованим, оскільки, як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в приміщенні ЧОНД, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Хіміків, 6, тобто, на території, що віднесена до юрисдикції Соснівського району.

Щодо посилань ОСОБА_3 на порушення його права на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони є доречними, та, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 29.08.2018 року, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за його участю та заслуховування пояснень по факту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ураховуючи наведені вище докази у їх сукупності, що були предметом дослідження суддею районного суду, які узгоджуються між собою і тому вірно було встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи суддею районного суду з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є відповідним скоєному і особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба