Справа № 167/918/18 Провадження №33/802/171/18 Головуючий у 1 інстанції:Сіліч І. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Рожищенського районного суду від 11 жовтня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18 серпня 2018 року о 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Рожище по вул. Привокзальна, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що на місці зупинки не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, оскільки йому не пропонували його пройти. Звертає увагу на незначні неточності в поясненнях свідків та у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відсутність у нього ознак алкогольного спяніння. Зазначає, що свідки були присутні під час складення протоколу, і не були свідками його відмови від проходження огляду на стан спяніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав, просив закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмові пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 264553 (а.с.2) з якого вбачається, що протокол складався в присутності свідків, ОСОБА_2 були розяснені його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу;

- поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в суді першої інстанції показали, що були присутніми під час того як ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння;

- поясненнями свідка ОСОБА_9 інспектора СРПП №2 Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про те, що він складав щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, і останній в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відсутність у ОСОБА_2, на їх думку, ознак алкогольного спяніння не спростовує того, що останній відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незначні неточності в поясненнях свідків і протоколі про адміністративне правопорушення щодо часу керування ОСОБА_2 автомобілем не є суттєвими та не є безумовною підставою для скасування постанови судді.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2018 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В.Гапончук