Справа № 735/939/18 Головуючий у 1 інстанції Балаба О. А.
Провадження № 33/795/429/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд 1 інстанції, 18.06.2018 року, близько 23 год. 20 хв., в смт. Короп по провулку Спортивний, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння, обличчя, млява мова). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою неналежне зясування судом всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення. Зокрема, вказує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, він не був повідомлений про день та час слухання справи та не був присутній при її розгляді, що є порушенням прав на захист. Протокол про адміністративне правопорушення щодо нього в його присутності не складався, зміст протоколу йому не оголошувався, права під час його складання не розяснювались. На думку апелянта, протокол оформлений з порушенням вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, в якому, окрім іншого, відсутні підписи свідків, які засвідчили його відмову від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. В протоколі також не зазначено документи, що складено разом з протоколом.

Крім того, пояснення двох свідків та розписка ОСОБА_2 є сумнівними і не можуть бути доказами по справі.

В порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, він не був відсторонений від керування, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не складався. Також на місці зупинки транспортного засобу не складався акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, також на місці зупинки не було і свідків.

На думку апелянта, вище вказане свідчить про неправомірність складання протоколу та неправдивість показань свідків.

Також зазначає, що судом не було викликано та допитано його особисто, свідків, вказаних вище, та працівника поліції, який складав протокол.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП, суд не зазначив конкретно встановлених ним в судовому засіданні обставин щодо вчинення ним адміністративного правопорушення та не вказав який саме пункт Правил дорожнього руху він не порушив, що є обовязковим, оскільки ст. 130 КУпАП є бланкетною нормою.

Апелянт зауважує, що у нього є сумніви щодо дати оголошення постанови саме 22.08.2018 року, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень вказана постанова надіслана судом 27.08.2018 року, що є порушенням вимог Порядку ведення ЄДРСР.

Оскарживши постанову суду поза строком подання апеляційної скарги, апелянт порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки пропустив його з поважних причин, так як оскаржувану постанову отримав 31.08.2018 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження, вважаючи його пропущеним з поважних причин, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду, закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що того дня спиртне не вживав та транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння не керував.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, окрім іншого, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 280 КУпАП, зазначено коло обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог закону суддя у повній мірі не дотримався та не врахував розяснення, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі адміністративні правопорушення на транспорті» яким звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування, зокрема, прав осіб, яких притягають до відповідальності, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 суд 1 інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, при цьому не перевіривши їх у судовому засідання шляхом допиту інспектора поліції ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення, та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_4, письмові пояснення яких маються в матеріалах справи, однак потребують уточнення. Докази, на які послався суд, взагалі не проаналізовані та їм не дана відповідна оцінка.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що вночі, повертаючись додому, був безпідставно зупинений працівниками поліції, яким висловив своє обурення. У відповідь поліцейські сказали, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та запропонували йому продути прилад, але він відмовився і запропонував їм поїхати на освідування до медичного закладу, на що отримав відмову. Потім вони поїхали до райвідділу, де вже були заготовлені бланки пояснень свідків, які заповнені однаковим почерком. На місці зупинки та у райвідділі свідків не було, їх працівники поліції викликали пізніше. Свідки не бачили і не могли бачити чи йому пропонувалось поліцейськими пройти огляд на стан сп'яніння і чи він відмовився від проходження такого огляду.

Крім того, на виконання вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, так як матеріали справи не містять акту про відсторонення водія від керування транспортним засобом. Натомість, наявна в матеріалах справи розписка ОСОБА_2 про зобовязання неповернення транспортного засобу до повного витверезення власника, та яку апелянт ставить під сумнів, не є належним доказом виходячи із її змісту та не свідчить про виконання працівниками поліції вище вказаних вимог закону.

З огляду на суперечливість доказів у справі, які не дають підстави беззаперечно стверджувати про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наведені вище порушення КУпАП, допущені під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час винесення постанови про накладення стягнення, свідчать про те, що постанова суду 1 інстанції винесена в порушення ст.7 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, то вони безпідставні.

Згідно ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до протоколу, правопорушення було скоєно 18.06.2018 року. Виходячи з викладеного, на момент апеляційного розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення.

Тому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості винести свою постанову, оскільки відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Коропського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5