Справа №592/5664/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.
Номер провадження 33/788/467/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та її захисника Маланчука П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маланчука П.М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, не працююча, проживаюча в АДРЕСА_2,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 серпня 2018 року водій ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 14 травня 2018 року о 01.49 год. в АДРЕСА_3, керувала транспортним засобом марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів та в закладі охорони здоров'я відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Маланчук П.М. просив винесену відносно ОСОБА_3 постанову суду скасувати, а провадження відносно неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На переконання адвоката оскаржувана ним постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, а викладена оцінка доказів не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, на думку захисника в ході винесення постанови суддя не врахував ряд обставин, а саме:

- при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 працівники поліції їй не представились, не попередили про здійснення ними відеозйомки та не вказали в матеріалах справи на який саме технічний засіб вона здійснювалась;

- поліцейськими не було роз'яснено ОСОБА_5 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та зокрема не роз'яснено яким чином вона повинна бути доставлена до закладу охорони здоров'я з метою проходження такого огляду, про здійснення якого, в медичному закладі, вона не заперечувала, а навпаки на якому наполягала;

- жодних ознак того, що ОСОБА_5 перебувала в стані алкогольного сп'яніння виявлено не було;

- не було надано їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

- участь вказаних в протоколі свідків в ході складання поліцейськими протоколу не була безперервна;

- протокол складено без участі ОСОБА_5, не надано їй його для ознайомлення та взагалі їй не вручено;

- інспектор Лемешко (яка складала акт) з ОСОБА_5 не спілкувалась та не відбирала пояснень у іншого поліцейського;

- в протоколі не вірно вказано місце проживання ОСОБА_5 та місце вчинення адміністративного правопорушення;

- пояснення свідків не містять дати, місця та відомостей про особу (інспектора) яка їх отримала, а надані свідками у суді пояснення не відповідають змісту протоколу;

- акт огляду на стан алкогольного сп'яніння є не допустимим доказом, оскільки в ньому вказуються виключно результати такого огляду;

- ОСОБА_5 не було роз'яснено її права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України, а також право на захист;

- в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_5 на медичний огляд;

- відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_5 прямого умислу на вчинення нею правопорушення;

- ОСОБА_5 не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та у неї не було тимчасово вилучено посвідчення водія;

- по при те, що причиною зупинки ОСОБА_5 стало ввімкнене в населеному пункті дальнє світло фар, відносно останньої не було складено протокол про таке порушення.

Крім цього, адвокат наголошував на безпідставному здійсненні суддею судового розгляду за відсутності ОСОБА_5, оскільки та бажала приймати в ньому участь, однак через хворобу не могла її забезпечити. Суд не звернув уваги на надану захисником медичну документацію та провів судовий розгляд за відсутності ОСОБА_5

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про належний виклик та про причину неявки до суду свідків, а в подальшому взагалі безпідставно відмовлено йому, як захиснику, у задоволенні клопотання про їх допит.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника Маланчука П.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили оскаржувану захисником постанову скасувати, а провадження відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204623 від 14.05.2018 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що 14 травня 2018 року о 01.49 год. в АДРЕСА_3, ОСОБА_3 керувала транспортним засобом марки «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів та в закладі охорони здоров'я відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до яких останні підтвердили факт відмови ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою, а також підтвердили факт ухиляння ОСОБА_3 пройти такий огляд і в закладі охорони здоров'я (а.с. 3, 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, засвідчений підписами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідно до змісту якого ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Алкотест» відмовилася (а.с. 2);

- поясненнями допитаного судом інспектора поліції ОСОБА_9, який пояснив про те, що що під час несення служби 14.05.2018 року вночі по вул. Металургів помітив автомобіль НОМЕР_2, який рухався з дальнім світлом фар, після чого зупинили на вул. Ремісничій цей автомобіль, за кермом якого знаходилася жінка- ОСОБА_3. Так, їй було роз'яснено причину зупинки, а також під час розмови виявлено явні ознаки алкогольного сп'яніння, зазначені у протоколі, після чого їй було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці та у медичному закладі, на що вона відмовилася, при цьому вела себе не зовсім адекватно, ставила свої умови. Він, керуючись нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі склав протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків, роз'яснив права, однак від підпису у протоколі ОСОБА_3 відмовилася, про що і зафіксовано у ньому;

- поясненнями допитаного судом інспектора поліції ОСОБА_10, яка надала аналогічні показання, додавши, що саме вона відбирала пояснення у свідків ОСОБА_7та ОСОБА_11, механічно не зазначивши дату та свою посаду з прізвищем, так як ОСОБА_3 та її чоловік з сином вибігали на проїзну частину дороги, вели себе жваво, сперечалися тощо. Виявивши ознаки алкогольного сп'яніння, інспектор Антощенко Д.І. запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння на місці, на що вона відмовилася, про що був складений акт. У відповідності до ст. 36 КУпАП було прийнято рішення не виносити постанову за включені фари з дальнім світлом, а скласти протокол про більш серйозне правопорушення, яке передбачено ст. 130 ч.1 КУпАП;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (а.с. 9, 10), які виступали предметом дослідження як суду першої інстанції так і апеляційного суду, відео яких узгоджується із іншими матеріалами справи. З переглянутих відеозаписів вбачається факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, факт її категоричної відмови пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки авто за допомогою спеціальних технічних пристроїв, а також її ухиляння пройти такий огляд в закладі охорони здоров'я в установленому на те законом порядку, а саме її небажання прослідувати до такого закладу в супроводі поліцейських. Так, ОСОБА_3 відмовляється від проходження огляду на спеціальному технічному пристрої, потім вимагає поліцейських скласти відносно неї протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, на зауваження поліцейських про те, що такий протокол може бути складено виключно після її проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я або ж після її відмови від проходження огляду у ньому, ОСОБА_3 не реагує, та лише наголошує на своїй вимозі скласти відносно неї протокол. Такі дії ОСОБА_3 вказують на її ухиляння від проходження огляду та порушення нею п.2.5 ПДР України.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_3 не було роз'яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та зокрема не роз'яснено яким чином вона повинна бути доставлена до закладу охорони здоров'я з метою проходження такого огляду, про здійснення якого, в медичному закладі, вона не заперечувала, а навпаки на якому наполягала то до них суд апеляційної інстанції, з урахуванням матеріалів відео, відноситься критично, оскільки після виявлення поліцейськими у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння останній було запропоновано пройти огляд на місці зупинки авто, на що та категорично відмовилась та наполягала на тому, щоб відносно неї було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, та аж потім вона буде проходити огляд у закладі охорони здоров'я, тобто диктувала свої умови. На таку поведінку ОСОБА_3 поліцейський відреагував тим, що пояснив останній як порядок проходження такого огляду так і порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, слід визнати безпідставними і твердження захисника про те, що у ОСОБА_3 були відсутні ознаки алкогольного сп'яніння, а тому її безпідставно пропонувалося пройти огляд, оскільки по-перше відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 01.11.2015 року № 1452/735, поліцейський, з урахуванням відповідних на те підстав, визначає осіб які мають ознаки алкогольного сп'яніння та підлягають проходженню огляду, по-друге, відповідно наявного в матеріалах справи відеозапису стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 не заперечує її чоловік вказуючи на те, що перед їх зупинкою вони всі разом, родиною (дружина, він та син) відпочивали в бані, де його дружина (ОСОБА_3.) вживала пиво.

Не може погодитись апеляційний суд і з твердженнями захисника про те, що працівниками поліції в супереч Інструкції безпідставно ОСОБА_3 не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується і самим захисником в апеляційній скарзі, ОСОБА_3 на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою категорично відмовилась, а тому у поліцейського були відсутні підстави пред'являти чи ознайомлювати останню із відповідною документацією щодо такого пристрою.

Щодо доводів захисника про те, що протокол відносно ОСОБА_3 було складено поліцейськими без її участі та не надано їй його для ознайомлення та взагалі їй не вручено, то їх апеляційний суд вважає надуманими та такими, що суперечать матеріалам справи, зокрема змісту такого протоколу та матеріалам відео, з яких вбачається те, що ОСОБА_3 відмовлялася від його підпису та отримання його копії, а тому, його копія була направлена останній поштою за місцем проживання, про що вказує наявний в матеріалах справи супровідний лист (а.с. 5).

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження захисника про те, що в ході складання відносно ОСОБА_3 протоколу участь свідків не була безперервна, оскільки відповідно до відео з нагрудних камер поліцейських, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були присутні як в ході відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння так і в ході складання відносно неї протоколу. Достовірність змісту протоколу вказані свідки засвідчили своїми підписами та додатково надали свої письмові пояснення, які узгоджуються із складеним протоколом, підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає.

Щодо того, що письмові пояснення свідків не містять дати, місця та відомостей про особу (інспектора) яка їх отримала, то такі доводи захисника виступали предметом дослідження суду першої інстанції, де інспектор Леменшко А.О., яка безпосередньо складала протокол, вказала суду про те, що механічно в поясненнях свідків не зазначила дату та свою посаду з прізвищем, так як ОСОБА_3 та її чоловік з сином вибігали на проїзну частину дороги, вели себе жваво та сперечалися. Такі пояснення поліцейської узгоджуються з переглянутим апеляційним судом відео та не викликають сумніву у їх достовірності. Крім цього, письмові пояснення свідків все ж таки містять дату їх надання, яка вказана в низу аркуша (а.с. 3, 4).

Також, захисник в доводах апеляційної скарги посилається на те, що надані свідками у суді пояснення не відповідають змісту протоколу, однак при цьому не зазначає конкретно, що саме вказує на таку невідповідність.

Не може апеляційний суд визнати обґрунтованими і твердження захисника про те, що інспектор Лемешко (яка складала акт) з ОСОБА_5 не спілкувалась та не відбирала пояснень у іншого поліцейського, оскільки апелянт не вказує в скарзі яким чином дана обставина виключає з дій ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення.

З тих же підстав, зокрема необґрунтованості доводів, апеляційний суд не може погодитись із твердженнями захисника про те, що в складеному відносно ОСОБА_3 протоколі не вірно вказано адресу місця вчинення правопорушення.

Щодо вказаного в протоколі місця проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 замість АДРЕСА_2) на яке захисник вказує як на не вірно зазначене поліцейськими, то вказана обставина не виключає з її дій порушення п. 2.5. ПДР України та складу адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до відповідальності.

Не може погодитись суд апеляційної інстанції і з твердженнями апелянта про те, що акт огляду на стан алкогольного сп'яніння є не допустимим доказом, оскільки в ньому зафіксована безпосередня відмова ОСОБА_3 від проходження огляду, що не суперечить вимогам відомчої Інструкції. Таким чином, в супереч доводам захисника, апеляційний суд вважає такий доказ належним та допустимим.

Також, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 фактично відмовилася проїхати в заклад охорони здоров'я для проведення огляду на стан сп'яніння, працівниками поліції відповідно й не складалося направлення на огляд з метою виявлення стану сп'яніння, яке передбачене п.4 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому доводи апелянта з цього приводу є неспроможними.

Та обставина, що працівники поліції не представилися ОСОБА_3, а також те, що відносно неї не було складено протоколу за ввімкнене дальнє світло фар в населеному пункті, жодним чином не спростовує факту порушення нею п. 2.5 ПДР України та в будь-якому разі не може слугувати підставою для скасування постанови судді.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_3 не було повідомлено про проведення відео зйомки під час складання протоколу то у разі з незаконними, на думку сторони захисту, діями працівників поліції ніщо не перешкоджало оскаржити їх у передбачений законом спосіб.

Щодо тверджень захисника про відсутність доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_5 прямого умислу на вчинення нею правопорушення, то їх слід визнати безпідставними, оскільки наявність чи відсутність у винної особи умислу на вчинення правопорушення не впливає на наявність в її діях його складу.

Також, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови судді і твердження захисника про те, що працівниками поліції ОСОБА_3 не була відсторонена від подальшого керування транспортним засобом, оскільки відповідно до матеріалів відео, працівниками поліції неодноразово як самій ОСОБА_3 так і членам її сім'ї (чоловікові та синові) з метою їх доставки до місця проживання, пропонувалося викликати службу таксі, при цьому подальший рух на транспортному засобі останніми не здійснювався.

Щодо не вилучення працівниками поліції у ОСОБА_3 посвідчення водія, то відповідно до матеріалів справи, а саме відео з нагрудної камери поліцейського (а.с. 10), останньою воно працівникам поліції не надавалося, оскільки за словами ОСОБА_3 вона взагалі залишила його вдома.

Не є підставою для скасування оскаржуваного захисником судового рішення і його твердження про те, що суд безпідставно, в порушення прав ОСОБА_3, провів судовий розгляд за її відсутності, оскільки як вбачається з матеріалів справи, за клопотаннями захисника (чи то з причин хвороби ОСОБА_3 чи то з причин перебування захисника у відпустці) судові розгляди не одноразово судом відкладалися (а.с. 26, 30, 34, 41). Між тим, з наданої захисником суду медичної документації не вбачається того, що ОСОБА_3 позбавлена можливості приймати безпосередню участь в судових засіданнях чи то через її перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я чи то з інших підстав.

Також, слід визнати безпідставними та надуманими доводи захисника про неналежний судовий виклик свідків, оскільки з матеріалів справи вбачається те, що суд неодноразово вживав заходів по виклику всіх заявлених захисником свідків, більше того, вони з'являлися до суду, однак з причин заявлених самим же захисником клопотань про відкладення судових засідань на іншу дату та час, частина з них так і не була допитана (а.с. 22, 23, 27-29, 33, 38).

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3, як того просить захисник, а тому, воно повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги захисника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Маланчука П.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.