Справа № 456/3026/18
Провадження № 3/456/1303/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 21 липня 2018 року о 04 год. 00 хв. по вул. Львівська, 121 в м. Стрий Львівської області, керував транспортним засобом BMW730, р.н. MI094EK з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідає дійсності, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив п 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що 21.07.2018 р. він керував транспортним засобом BMW, р.н. MI094EK по вул. Львівська, 121 в м. Стрий Львівської області та побачив автомобіль працівників поліції. На вимогу поліцейських він зупинився. Останні повідомили, що в транспортному засобі не працюють габарити. Вийшовши з автомобіля, він переконався в цьому. Надавши на вимогу поліцейських необхідні документи: посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, поліцейські склали на нього протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Після цього, йому було запропоновано продути алкотестер «Драгер», однак він відмовився. Доповнив, що механізм роботи алкотестера йому не було продемонстровано, направлення на медичний огляд в лікарню надано не було, протокол огляду на стан спяніння не складався, як і не було його повідомлено, що здійснюється відеофіксація події. Зазначив, що бажав пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі.

Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просить справу закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, про що подав письмове клопотання, яке мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що протокол складений уповноваженою на те особою, як і про те, що співробітник поліції ОСОБА_5 був уповноважений забезпечувати безпеку дорожнього руху в м. Стрий Львівської області на момент складання протоколу. Окрім того, зі змісту протоколу неможливо встановити територіального органу поліції, який представляв ОСОБА_5, а також займану ним посаду. Зазначає, що в графі «інші відомості, необхідні для вирішення справи» не вказано, що до протоколу додається відеозапис обставин події та не вказано дані про особу, яка здійснювала відеофіксацію, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП. Також звертає увагу суду на те, що співробітник поліції, всупереч вимог ч.1 ст. 266 КУпАП не відсторонив водія від керування транспортним засобом, не склав протокол про тимчасове затримання транспортного засобу та дозволив ОСОБА_2 після складання протоколу керувати транспортним засобом, чим створив потенційну небезпеку для здоровя та життя громадян. Зазначає, що відомості про спеціальний технічний засіб Драгер відсутні у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені та території України, як і в Переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного спяніння, який є вичерпним, а пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_2 в медичному закладі запропоновано не було. З огляду на викладене вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 228163 від 21.07.2018 р. відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП складений з порушенням вимог ст.ст. 251, 254, 256, 266 та 283 КУпАП, а відтак провадження в справі слід закрити. Крім того, зазначив, що в протоколі зазначено неповну адресу свідків, що унеможливлює виклик останніх в судове засідання, припустив, що таких свідків може і не існувати, що ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні 16.10.2018 р. подав доповнення до клопотання про закриття провадження у справі.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з'ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків для притягнення особи до відповідальності за наявності її вини, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та пояснень свідків, які були допитані в судовому засіданні. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, суд, за клопотанням сторони захисту неодноразово оголошував перерву в судовому засіданні для виклику свідків та витребування доказів, однак строки, передбачені ст.38 КУпАП спливають, а відтак, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі доказів, отриманих під час судового розгляду справи, суд вважає, що таких достатньо для прийняття законного та обгрунтованого рішення. Окрім цього, слід зазначити, що в судовому засіданні 16.10.2018 р. додаткових клопотань про виклик свідків та витребування доказів від сторони захисту не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, 21 липня 2018 року о 04 год. 00 хв. по вул. Львівська, 121 в м. Стрий Львівської області, керував транспортним засобом BMW730, р.н. MI094EK з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідає дійсності, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозвязку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №228163 від 21.07.2018 р., з якого вбачається, що ОСОБА_2 21 липня 2018 року о 04 год. 00 хв. по вул. Львівська, 121 в м. Стрий Львівської області, керував транспортним засобом BMW730, р.н. MI094EK з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідає дійсності, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив п 2.5 ПДР /а.с.1/;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, відповідно до яких остання пояснила, що 21.07.2018 р. о 04:25 год по вул. Львівська, 127 в м. Стрий Львівської області вона була запрошена працівниками поліції в якості свідка при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП. В її присутності водій транспортного засобу BMW, р.н. MI094EK ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на місці зупинки транспортного засобу та медичниого огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Вказує, що з правами та обовязками передбаченими ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП ОСОБА_2 був ознайомлений /а.с.4/;

- аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 21.07.2018 р. відповідно до яких 21.07.2018 р. о 04:25 год по вул. Львівська, 127 в м. Стрий Львівської області він був запрошений працівниками поліції в якості свідка при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що з правами та обовязками передбаченими ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП ОСОБА_2 був ознайомлений, відмовився від продуття алкотестера на місці зупинки транспортного засобу та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі /а.с.5/;

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 - інспектора Вз ОДДЗ бат.3 УПП у Л/о ДПП, який пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №228163 від 21.07.2018 р. відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП був складений ним, а патрулювання він здійснював разом з інспектором Вітер А.Й. на автодорозі Київ-Чоп. Вночі 21.07.2018 р. ними було зупинено транспортний засіб BMW, р.н. MI094EK під керуванням ОСОБА_2, який прямував з вул. Галицької м. Стрий, що є дорогою державного значення на вул. Львівська м. Стрий, що відноситься до дороги місцевого значення. Причиною зупинки транспортного засобу послужило порушення водієм ОСОБА_10 ПДР, а саме у нього не освічувався задній номерний знак та згодом як зясувалося був відсутнім поліс страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Під час винесення постанови за ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_2, в останнього було виявлено ознаки алкогольного спяніння. ОСОБА_2 було запропоновано продути на місці зупинки транспортного засобу тест «Драгер» на стан алкогольного спяніння, однак він відмовився. В подальшому, ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння в медичному закладі, але він відмовився від проходження огляду в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були зупинені на місці події. ОСОБА_2 було розяснено його права та складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В подальшому підїхали друзі ОСОБА_2 та намагались зясувати, чому йому не було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі, на що він повідомив, що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків. Правопорушнику було розяснено, що в подальшому керувати транспортним засобом він не може, за кермо автомобіля сів його товариш. Всі обставини події були зафіксовані на нагрудну камеру інспектора, відео з якої долучено до адміністративного матеріалу. Зазначив, що чинним законодавством не передбачено в протоколі зазначати другого інспектора, який здійснює патрулювання. Адреси свідків встановлені були за допомогою паспортних даних, однак місце проживання зазначено з їхніх слів. Звернув увагу, що «Драгер» - це назва приладу, а Алкотестер це його модель. Що стосується відсутності в матеріалах справи направлення на медичний огляд, то потреби в такому не було, оскільки форма заповнюється згідно Інструкції лише у тому випадку, якщо водій погоджується пройти огляд в медичному закладі, а в даному випадку водій відмовився. Зазначив, що ОСОБА_2 власноручно написав пояснення вже після складення протоколу, а тому вказав, що бажає пройти огляд в медичному закладі, однак чинним законодавством не передбачено обовязок інспектора кілька раз пропонувати водію пройти такий огляд. Протокол свідками було підписано після заповнення фабули, а лише після цього водію було запропоновано підписати протокол;

- аналогічними поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 інспектора Вз ОДДЗ бат.3 УПП у Л/о ДПП про те, що обставини події за участю ОСОБА_2 він пригадує, а саме що 21.07.2018 р., вночі, разом з інспектором Двожан Н.В., ними було зупинено транспортний засіб BMW, р.н. MI094EK під керуванням ОСОБА_2, який прямував з вул. Галицької м. Стрий, що є дорогою державного значення на вул. Львівська м. Стрий, що вже відноситься до дороги місцевого значення. Підставою зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 стало порушення останнім п.2.6 «в» ПДР, не освічувався задній номерний знак. В ході винесення постанови відносно ОСОБА_2 за ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, в останнього було виявлено ознаки алкогольного спяніння та запропоновано водію продути тест «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, але він в присутності свідків відмовився. Після цього, ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, аналогічно в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були зупинені на місці події, але він відмовився, а тому інспектором Двожан Н.В. відносно ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що чинним законодавством не передбачено обовязку інспектора вказувати в протоколі про фіксацію події технічними засобами, як і в супровідному листі. Підстав для затримання транспортного засобу не було, а відтак, водія було відсторонено від керування, а автомобіль було передано його товаришу, який прибув на місце події. Окрім цього вказав, що форма заповнюється лише у випадку, коди водій погоджується пройти огляд в медичному закладі;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події від 21.07.2018 р., з якого вбачається, що після винесення постанови відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_2 інспектором було запропоновано продути Алкотестер «Драгер» та пройти огляд на виявлення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, однак від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, йому було розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- постановою інспектора Вз ОДДЗ бат.3 УПП у Л/о ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 21.07.2018 р. про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. /а.с.6/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно повязані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Суд не бере до уваги показання ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі і такого огляду йому не пропонували, про відсутність свідків, вказаних в протоколі на місці події, оскільки такі спростовуються сукупністю зібраних доказів у справі, яким судом надано ретельну оцінку під час прийняття рішення.

Суд вважає, що показання, надані свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_8, в яких вони ретельно в деталях описали події, які мали місце 21.07.2018 р., є чіткими, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами. Цим показанням суд надає віру, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та підтверджуються сукупністю інших зібраних у справі доказів. Суд не бере до уваги доводи адвоката про те, що вказані свідки є зацікавленими особами, та звертає увагу, що свідки є безпосередніми очевидцями вказаної події, в службові обовязки яких входить виявлення та розкриття адміністративних правопорушень, окрім цього свідки повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань, і підстави вважати їх показання неправдивими в суду відсутні, оскільки такі показання підтверджуються, в тому числі відеозаписом з місця події, з якого чітко вбачається, що інспектором було запропоновано ОСОБА_2 продути Алкотестер «Драгер» та пройти огляд на виявлення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, однак ОСОБА_2 відмовився, в присутності свідків. Окрім цього, до матеріалів справи долучено пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що ОСОБА_2 21.07.2018 р. відмовився від проходження тесту на місці зупинки транспортного засобу та медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Суд не бере до уваги показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11, оскільки вказані свідки прибули на місце події вже після того, як водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чого не заперечили і самі свідки в судовому засіданні, наведене також стверджується і відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що вказаних свідків під час виявлення факту перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння та відмови від проходження огляду не було. Що стосується показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 про те, що на місці події були відсутні інші особи свідки самої події, то слід вказати, що такі спростовуються іншими зібраними у справі доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та відеозаписом з місця події. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_11 перебувають у дружніх відносинах з ОСОБА_2, а тому їхні показання суд оцінює як такі, що можуть бути спрямовані на уникнення ОСОБА_2 відповідальності за вчинене правопорушення.

Пояснення в судовому засіданні ОСОБА_2 та показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 про те, що поліцейські відмовили ОСОБА_2 в проходженні огляду на стан спяніння в медичному закладі на увагу не заслуговують, оскільки в судовому засіданні встановлено, що від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, а свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_11 прибули на місце події значно пізніше, коли подія вже відбулася і інспектор оформляв матеріали протоколу. Слід також вказати, що жодним законодавчим актом не встановлено вимогу до поліцейського кілька раз пропонувати водію пройти огляд на стан спяніння.

Доводи сторони захисту про те, що свідки, вказані в протоколі є вигаданими, а відтак, не прибули в судове засідання, суд вважає надуманими, оскільки в матеріалах справи містяться повідомлення, які надсилалися на адресу свідків, і які повернулися на адресу суду з причин відсутності повної адреси або за закінченням терміну зберігання, в жодному повідомленні не вказано про те, що такі особи за вказаними адресами не проживають. Наведене не спростовує висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Суд не бере до уваги твердження адвоката ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не зазначені відомості про те, що такий складено уповноваженою на те особою, оскільки в протоколі серії БР №228163 від 21.07.2018 р. вказано посаду поліцейського та територіальний орган в якому працює інспектор. Окрім цього, чинним законодавством не передбачено обовязок інспектора долучати до матеріалів протоколу докази про те, що він був уповноважений патрулювати конкретну вулицю, натомість в судовому засіданні встановлено, що інспектори патрулювати автодорогу Київ-Чоп, саме на вказаній дорозі був помічений водій ОСОБА_2, а відтак сумнівів у законності дій поліцейських в цій частині в суду не виникає.

Що стосується тверджень адвоката ОСОБА_1 про те, що відомості про спеціальний технічний засіб «Драгер» у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України та в Переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного спяніння, затвердженого наказом МВС України №33 від 01.03.2010 р. відсутні, то слід вказати наступне. Відповідно до вказаного переліку газоаналізатор «Alcotest 6810» (Drager) відноситься до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Відсутність в протоколі вказівки на модель, а лише на назву, не ставить під сумнів законність протоколу.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_1, викладене в письмову клопотанні від 24.09.2018 р. про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що до такого додається відеозапис, як і відомості про фіксування події адміністративного правопорушення за допомогою технічних засобів, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання. А відтак, поліцейським ОСОБА_5 правомірно долучено до адміністративного матеріалу відеозапис з нагрудної камери, яка висвітлює обставини події за участю ОСОБА_2, яка мала місце 21.07.2018 р., внаслідок якої відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому суд вважає, що даний відеозапис є належним та допустимим доказом для визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення. Окрім цього, слід зазначити, що вказаний відеозапис долучено до протоколу та надіслано разом з ним до суду, і покликання на нього міститься в супровідному листі серед матеріалів, які долучено до протоколу. Відсутність такого в протоколі та як окремого доказу в супровідному листі не дає підстави суду сумніватися в законності вказаного відеозапису та його неналежності та допустимості. Окрім цього, вважаючи, що такий прямо повинен бути передбачений в протоколі, адвокат ОСОБА_1 норму закону, яка наведене передбачає, не називає. Що стосується долученої адвокатом постанови ВСУ від 30.05.2018 р., то слід вказати, що така стосується абсолютно інших обставин справи, та постанови інспектора про притягнення особи до відповідальності, а не протоколу про адміністративне правопорушення, який є одним з доказів винуватості особи у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Є такими, що не заслуговують на увагу пояснення адвоката ОСОБА_1 про те, що дії працівників поліції не відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в судовому засіданні встановлено, що інспекторами дотримано вимог ПДР та Інструкції та запропоновано водію пройти огляд спочатку за допомогою приладу Драгер, потім проїхати в медичний заклад, однак водій відмовився, про що в присутності свідків складено протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки водій відмовився від проходження огляду, направлення інспекторами не склаладося, і наведене повністю відповідає вимогам вказаної Інструкції, а відтак доводи сторони захисту в цій частині на увагу не заслуговують.

Відсутність протоколу про тимчасове затримання транспортного засобу та порушення ст. 266 КУпАП не впливає на висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, слід вказати, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що підстав затримувати транспортний засіб у них не було, а відтак, водія було відсторонено від керування транспортного засобу та такий було передано його товаришу. Порушення згодом водієм ОСОБА_2 наведеного та керування в подальшому транспортним засобом не має жодного відношення до порушення останнім п.2.5 ПДР.

Суд не бере до уваги твердження адвоката ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №228163 від 21.07.2018 р. відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП не є неналежним доказом винуватості останнього у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки такий доказ прямо передбачено ст.256 КУпАП, окрім цього, в судовому засіданні іншими доказами по справі безсумнівно встановлено, що ОСОБА_2 відмовився продути алкотестер «Драгер», пройти медичний огляд на стан спяніння в медичному закладі в присутності двох свідків, які своїми письмовими поясненнями підтвердили наведені обставини.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що в протоколі зазначено кваліфікуючі ознаки, не передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, то такі не відповідають дійсності і до уваги судом не беруться, та спростовуються самим протоколом, в якому з точки зору суду наведено всі необхідні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд не бере також до уваги доводи, викладені в доповненні до клопотання про закриття справи, поданих в судовому засіданні 16.10.2018 р. та вважає їх такими, що не відповідають чинному законодавству та встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи.

Зокрема, покликання адвоката на п.1 розділу ІІ Інструкції від 07.11.2015 р. №1395 та ст.254 КУпАП в яких вказано «інші документи» не передбачає обовязку поліцейського вказати про технічний засіб у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки не містить такої прямої вимоги, окрім цього, як вказувалося судом раніше, вказаний диск долучено до адміністративних матеріалів, які надійшли до суду, а відтак підстави вважати вказаний доказ недопустимим з наведеної підстави, відсутні. Відсутні також підстави для визнання недопустимим вказаного доказу у звязку з тим, що такий не є неперервним та не містить запису складання працівниками протоколу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що поліцейським зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду і наведеного є достатньо для прийняття рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає, що сторона захисту на власний розсуд трактує показання свідка ОСОБА_5 про те, що в протоколі зазначено невірні відомості про місце проживання свідків у звязку з необхідністю забезпечення їхньої безпеки, такі показання свідок в судовому засіданні не надавав, а пояснив, що місце проживання свідків вказано з їхніх слів.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу чи події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Керуючись ст.ст. 33, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 354 /триста пятдесят чотири/ грн. 20 коп.

Розяснити ОСОБА_2, що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя ОСОБА_12