ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4825/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого інженером «Айті», який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2018 року о 07 годині 00 хвилин в Миколаївській області, Березанський район, с. Коблево, вулиця Морська № 151 водій ОСОБА_2, керував автомобілем «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, червоне обличчя. На місці зупинки ОСОБА_2 в присутності двух свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Drager», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові водія з цифровим показником 0.78 %о

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність, Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 в протоколі засвідчив, що йому повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол БД № 384617 від 28 липня 2018, в якому ОСОБА_2 констатував факт визнання своєї вини у скоєнні вищевказаного правопорушення /а.с.1/, довідку, роздруковану газоаналізатором « Драгер » / а. с. 2 /, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 / а. с. 4, 5 /, акт огляду на стан сп'яніння / а. с. 7 /, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 глави 2 Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції », затвердженої наказом МОЗ України за № 1452 / 735 від 09 листопада 2015 року - установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з перевищенням допустимої норми алкоголю, тобто перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

У рішенні по справі « О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на п. 282 рішення у справі « Авшар проти Туреччини » ), згідно яких « доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом ».

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв