Справа № 350/1494/18
Провадження № 33/4808/13/18
Категорія ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г.В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника Войцеховської Т.М.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 09 серпня 2018 року близько 05 години ОСОБА_2 по місцю свого проживання у смт Рожнятів вчинила насильство в сім`ї, тобто умисно ображала бабусю свого чоловіка ОСОБА_4, не впускала її до квартири, де остання зареєстрована. Неправомірними діями правопорушниці могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров'ю потерпілої. Таким чином вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

В поданій на вказане рішення судді апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати його, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою, оскільки вона не вчиняла насильства відносно бабусі свого чоловіка, а навпаки - відносно неї та її малолітньої дитини вчинялись насильницькі дії, в результаті яких їй було спричинено тілесні ушкодження, незаконно позбавлено волі та житла. Крім того, відносно неї мала місце дискримінація за національною ознакою. Пояснює, що вона росіянка та є громадянкою Російської Федерації, 19 червня 2013 року уклала шлюб з громадянином України ОСОБА_6, в 2015 році отримала посвідку на тимчасове проживання в Україні. З цього часу зареєстрована та проживає АДРЕСА_2 в квартирі свого чоловіка. Бабуся її чоловіка теж зареєстрована в цій квартирі, однак не проживає вже давно. З бабусею чоловіка вона не знайома та жодного разу з нею не зустрічалась. 09 серпня 2018 року знаходилась в квартирі з малолітнім сином, чоловік в цей час був на роботі закордоном. Близько 05 год. їх розбудив грюкіт у двері. Жінка за дверима вела себе агресивно, викрикувала, вимагала впустити її в квартиру. Як їй уже відомо, це була ОСОБА_7, тітка чоловіка, яка не має жодного відношення до житла. Під час телефонної розмови чоловік сказав викликати поліцію, бо про приїзд не повідомляли. Вона неодноразово дзвонила в поліцію, щоб ті приїхали, оскільки ОСОБА_7 вже почала виламувати двері, а дитина була дуже налякана. Працівники поліції приїхали, погрожували депортацією, в їх присутності ОСОБА_7 сокирою виламала замок в дверях та проникла до квартири, її з дитиною закрила в кімнаті та не випускала до вечора, а потім вигнала з дому. Вночі вона з сином змушені були проситися до родичів переночувати. За фактом незаконного проникнення до житла та спричинення їй тілесні ушкодження внесені відомості до ЄДРСР. Посилається на визначення домашнього насильства у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству. Вважає, що вона не могла вчинити насильство в сім`ї відносно особи, яку ніколи раніше не бачила, з якою не знайома та разом не проживає. Вказує, що боялася за своє життя та життя своєї дитини, в такому стані не те, що ображати, навіть говорити боялась. Зазначає, що ці обставини були відомі судді, оскільки її пояснення повністю підтверджені письмовими доказами, однак не взято до уваги.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якій роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та захисник Войцеховська Т.М., якій роз'ясненні права, передбачені ст. 271 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду жодних клопотань не заявляли.

В задоволенні клопотань про виклик для допиту працівника поліції, свідків вважаю за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи достатньо даних для прийняття рішення по суті апеляційних вимог.

ОСОБА_2 та її захисник Войцеховська Т.М. підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та доводи його захисника Войцеховської Т.М., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та слідує зі змісту постанови судді, винесеної за результатами її розгляду, суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не з'ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи. При цьому, суддя належним чином не дослідив письмові докази, що є в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2018 року серії ГП № 394177 (а.с. 1), 09 серпня 2018 року близько 05 год. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не впускала до будинку бабусю ОСОБА_4 свого чоловіка, чим вчинила насильство в сім`ї, де могла бути заподіяна психологічна чи фізична шкода здоров'ю. Цим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В той час, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:

1) подружжя;

2) колишнє подружжя;

3) наречені;

4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);

5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

6) особи, які мають спільну дитину (дітей);

7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);

8) дід (баба) та онук (онука);

9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);

10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);

11) рідні брати і сестри;

12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);

13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;

14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;

15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім'ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, за умови спільного проживання, а також на суб'єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Докази, які є в матеріалах справи вказують на те, що ОСОБА_4 не є членом сім`ї ОСОБА_2, її іншою родичкою в розумінні закону та змісту ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вони разом не проживають, не пов'язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов'язків.

Відповідно, ОСОБА_4 не є особою, по відношенню до якої ОСОБА_2 могла вчинити домашнє насильство, тобто не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство, за обставин, зазначених у протоколі, є помилковими, оскільки не підтверджуються сукупністю доказів, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а доводи апелянта і цій частині слушними.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_2, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Стосовно вчинення незаконних дій по відношенню до ОСОБА_2 необхідно зазначити, що такі питання не є предметом розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2018 року - скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло