Справа № 496/3481/18
Провадження № 3/496/2193/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: Житомирська область Попільнянський район, с. Романівка, пров. Музейний, 6,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04.08.2018 року о 12.05 годині, громадянин ОСОБА_1 в Одеській області Біляївський район, шосе Київ-Одеса 755 км. керував автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано на камеру.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

ОСОБА_1 неодноразово надавав до суду клопотання про відкладення розгляду адміністративного правопорушення, у звязку з тим, що він або його представник не може прибути в судове засідання до Біляївського районного суду, в звязку з чим суддя переносив розгляд справи чотири рази, на думку суду ОСОБА_1 та його представник, навмисно затягували розгляд справи, знаючи, що по закінченню строків розгляду, справу буде закрито.

В заяві до суду від 03.09.2018 року ОСОБА_1 просить справу розглянути без нього, так як не може зявитись до суду.

В інших заявах до суду, ОСОБА_1 навпаки зазначає що бажає брати участь в судовому засіданні.

Але в 5 (пять) судових засідань, ОСОБА_1, так і не зявився.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні від 24.10.20018 року, розписався, про дату, час та місце слухання справи на 02.11.2018 р.

02.11.2018 р. від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з хворобою, доказів на підтвердження якої він не надав.

Тому суд діючи на засадах законності та справедливості, суд вважає що здійснив усі можливі заходи для забезпечення можливості ОСОБА_1 приймати участь в судовому засіданні, а тому вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника.

24.10.2018 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду клопотання про виклик до суду працівника поліції який складав протокол, а також осіб які засвідчували відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Суд викликав неодноразово зазначених осіб в судове засідання, але вони не зявились.

Дослідивши матеріали справи, диск відео запису доданий до протоколу, суд дійшов висновку, що наявні матеріали та докази підтверджують вину ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а також обставинами викладеними у протоколі серії БД № 121569 від 04.08.2018 року, поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4

Дії працівників поліції при складані та оформлені зазначеного протоколу, суд розцінює як такі, що здійснювались відповідно до вимог Закону, за відсутності доведеності іншого.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М

02 листопада 2018 року

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.