Справа №: 310/8395/18
3/310/2322/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 жовтня 2018 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Стручкова Л.І., за участі секретаря Вакал Н.А., прокурора Педан Ю.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальностіОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділу УЗЕ в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Донецьк, Україна, РНОКПП:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкає за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Потійська, б.6, займає посаду заступника директора лікаря з організації охорони здоровя вищої категорії комунального підприємства «Бердянська профдезінфекція» Запорізької обласної ради, за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу №256 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, складеного 03.10.2018 року оперуповноваженим міжрайонного відділу №3 (м. Бердянськ) УЗЕ в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_2, заступник директора лікаря з організації охорони здоровя вищої категорії КП «Бердянська профдезінфекція» ЗОР ОСОБА_1, будучи, згідно з п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, у порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №2, подав її несвоєчасно - 03.04.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є КП «Бердянська профдезінфекція» ЗОР, розташоване за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свободи, б.113, оскільки обовязок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виник у ОСОБА_1 у звязку з призначенням його заступником начальника вищевказаного підприємства.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 03.04.2018 року, тобто день несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП є дата складання протоколу - 03.10.2018 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції була надана оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що обставини викладені в протоколі відповідають дійсності. Він дійсно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 03.04.2018 року. Мав змогу подати декларацію раніше, але не знав що виникнуть такі труднощі. Завчасно, на початку 2018 року, отримавши за допомогою сервісу «Приват-24» ключ для заповнення електронної декларації він з 27.03.2018 року намагався це зробити. Він самостійно не вміє подавати електронну декларацію, та здійснювати інші дії, як користувач Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки не володіє достатніми для цього знаннями, тому завжди звертався за допомогою до інших осіб. Йому допомогли написати електронного листа до НАЗК з приводу труднощів які виникли при вході в особистий кабінет на сайті НАЗК, який надсилали двічі. Як тільки прийшло підтвердження про отримання його заявки про зміну ЕЦП та він зміг зайти в особистий кабінет подав декларацію. Зробив це не навмисно.

Прокурор Педан Ю.Г. в судовому засіданні висловив свою думку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Вважає за можливе призначити останньому мінімальне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 НМДГ 850 грн.

Вислухавши пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/ або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел) (ст.10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу зазначеного адміністративного правопорушення, окрім іншого, необхідно встановити і суб'єктивну сторону даного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він намагався вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але не зміг цього зробити з незалежних від нього причин. Як тільки він змінив ЕЦП одразу, 03.04.2018 року, подав декларацію.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 при виявленні проблем з входом до особистого кабінету на офіційному сайті НАЗК одразу почав електронне листування з НАЗК (а.с.10). Він двічи подавав заявку 29.03.2018 року та 30.03.2018 року, однак сайт НАЗК працював з перебоями в системі, тому лише 02.04.2018 року йому надійшов лист підтвердження про те, що його заявка на заміну ЕЦП успішно прийнята та на час її розгляду він не зможе користуватись Реєстром (а.с.11), що унеможливило своєчасне подання декларації.

03.04.2018 року відбулась зміна ЕЦП та він зміг подати декларацію (а.с.12-20). Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що він самостійно не вміє подавати електронну декларацію, та здійснювати інші дії, як користувач Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки не володіє достатніми для цього знаннями, тому завжди звертався за допомогою до інших осіб.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06.10.2010року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у ОСОБА_3 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017року зазначив: «суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності».

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП існує необхідність встановлення того факту, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність несвоєчасного подання без поважних причин декларації, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Під час дослідження в судовому засіданні матеріалів справи, пояснення ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання електронної декларації з незалежних від нього причин, знайшли своє об'єктивне підтвердження та не спростовані у встановленому законом порядку.

Несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не було наслідком його умисних дій, навпаки останній вживав всі доступні йому заходи для своєчасного подання декларації, про що він заявляв ще у своїх первинних поясненнях, наданих працівнику поліції (а.с.9).

За таких обставин, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Як зазначено в п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 172-6 ч.1, 213, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП в звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_3