Справа №: 400/1134/18
Провадження № 3/400/359/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року

Суддя Петрівського районного судуКіровоградської області ОСОБА_1., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2/52А, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, працюючої головним бухгалтером в ТОВ «Агрофірма Фортуна», -

за ч.1 ст.163-1 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2018 року старшим державним ревізором-інспектором ОСОБА_3 при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма Фортуна», на підставі акту про результати перевірки № 49/11-28-14-11/32777391 від 28 серпня 2018 року був складений протокол про адміністративне правопорушення № 000554, відносно головного бухгалтера ТОВ «Агрофірма Фортуна» ОСОБА_2, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-1 КУпАП, а саме, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в результаті чого було занижено податок на додану вартість на суму 126367 гривень.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, однак надала до суду заперечення в якому зазначила, що відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності, мотивуючи це тим, що акт перевірки фіскального органу не є кінцевим документом на підставі якого підприємству до нараховуються податки. Згідно норм Податкового кодексу України таким документом являється податкове повідомлення-рішення, яке набрало сили в разі його оскарження, однак по спірному акту перевірки фіскальним органом не приймались податкові повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а іншими документами.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Складовою частиною субєктивної сторони даного виду правопорушення є вина у формі умислу чи необережності.

З матеріалами справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення № 000554, складений 28 серпня 2018 року, на підставі акту № 49/11-28-14-11/32777391 від 28 серпня 2018 року.

В силу норм Податкового кодексу України, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобовязуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії. Він є лише документом, що фіксує певні обставини так, як їх бачить працівник податкового органу, який проводить перевірку.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з п.86.8 ст.86 Податкового кодексу, податкове повідомлення-рішення приймає керівник податкового органу (його заступник) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, у порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до органу ДФС за основним місцем обліку платника податків). За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки рішення приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до вимог п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому суд звертає увагу на те, що Податковим кодексом України передбачено порядок оскарження в адміністративному порядку рішень податкового органу. Зазначений порядок представляє собою можливість субєкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, якщо субєкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової адміністрації України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази того, що керівником Головного управління ДФС у Кіровоградській області приймалось податкове повідомлення-рішення за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма Фортуна», що в свою чергу порушує презумпцію невинуватості тапозбавило субєкт господарювання можливості оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, не погодження з рішенням, як це передбачено ПК України.

Таким чином суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити.

За змістом п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-1, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути винесено протест прокурора протягом 10 днів до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник