Справа № 206/4807/18
Провадження № 3/206/1670/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Чабаненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

За участю сторін адміністративного правопорушення:

правопорушника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2018 року о 02 годині 08 хвилин в м.Дніпро, вул. Академіка Корольова, 101, громадянина ОСОБА_1 керував траснпортним засобом ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, водій погодився в установленому законом порядку пройти огляд на виявлення ступеня аклогольного спяніння за допомогою приладу Драгер Alkotest 6820 ARHK 0487, результат позитивний і склав 0, 62%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання зявився, свою провину не визнав та надав пояснення суду, в яких зазначив що 21 серпня 2018 року, у вечорі точного часу не памятає, виїхали покататись на автомобілі з друзями та зупинились на пляжі. В автомобілі знаходилось четверо людей. Троє з них вживали пиво, а він вживав безалкогольне пиво. Через деякий час, коли вони поверталися до додому, його було зупинено спіробтниками патрульної поліції. Співробітники поліції попрохали його пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру "Драгер", результат вказаного тесту склав - 0,62 проміля. Вказаний алкотетст було пройдено у присутності понятих. Співробітниками поліції, було розяснено йому право пройти тест на стан алкгольного спяніння у медичному закладі у відповідний строк, а саме дві години, оскільки він не був згоден з вказаним протоколом. У медичний заклад він, не поїхав одразу, так як вже була третя година ночі. Кров на стан алкогольного спяніння він здав у медчиному закладі, пізніше.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, суду показав, що 21 серпня 2018 року у вечерній час, їхав на своєму автомобілі з дому та побачив ОСОБА_1, який був зупинений співробітниками поліції та зупинився, щоб поцікавитись, що трапилось. Співробітники поліції йому повідомили, що ОСОБА_1 зупинили, оскільки останній знаходиться у стані алкогольного спяніння. Після чого, він поїхав додому та через деякий час йому зателефонували співробітники поліції та попрохали його забрати автомобіль ОСОБА_1, оскільки останній перебуває у стані алкогольного спяніння та його відсторонено від керування. Крім того, ОСОБА_1 був не згодний з алкотестом драгер та співробітниками поліції йому було розяснено права пройти освідчення у медичному закладу у продовж двох годин. ОСОБА_1 збирався пройти освідчення на стан алкогольного спянння у медичному закладі, але не поїхав, чому йому не відомо. Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і обєктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до загальних положеньПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У відповідності до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У цьому випадку, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 108586 від 21.08.2018 р. який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Alcotest 6820, у відповідності до якого результати огляду на стан сп'яніння - test №773 0,62 пром.; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4В, очевидців того, що в їх присутності водій ОСОБА_1 погодився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД 108586; відеозаписом правопорушення з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається зазначені обставини у протоколі.

До наданої ОСОБА_5 довідки про стан алкогольного спяніння виданої медичним закладом КН ДНР ДОР від 30.08.2018, відповдно до якої у нього ознак алкольного спянння не виявлено, суд відноситься критично та не приймаїї її до уваги з наступних підстав

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено відповідною Інструкцією, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Згідно з п. 8 та 9 інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. ОСОБА_1 було порушено зазначені норми інструкції, що підтверджується наданою їм довідкою медичного закладу КН ДНР ДОР від 30.08.2018, відповідно до якої огляд на стан алкогольного спяніння о 17 годині 25 хвилин, 21.08.2018 року, тобто через 15 годин після вказаного правопорушення, тобто в порушенням вимог зазначеної інструкції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього рухуУкраїни, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.34 КУпАПобставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно ст.35 КУпАПобставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року(зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примуового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко