Провадження № 33/772/869/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративне правопорушення Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника Дідиченко О.І.

зі секретарем Міхневич І.А.

розглянувши апеляційну скаргу захисника Дідиченко Олександра Івановича в інтересах ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 .09.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниці, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

ВСТАНОВИВ :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2018 року визнано винним визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2018 року 15 серпня 2018 року о 01.05 год. в м. Вінниці по вул. Громова, 11А водій ОСОБА_3, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки &#171;Mercedes &#8211; Benz GLS 350&#187;, д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 0,34 проміле.

Захисник Дідиченко О.І. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просив постанову Вінницького міського Вінницької області від 24.09.2018 року скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, постанова суду не відповідає вимогам ст. ст.245, 251, 266 КУпАП, винесена з порушенням чинного законодавства. Зокрема щодо порядку збирання, оцінки доказів, забезпечення прав осіб, що приймають участь у розгляді справи у тому числі права заявляти клопотання.

Стороною захисту було подано клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак вказане клопотання судом задоволено не було, вказані особи в якості свідків допитані не були, судом першої інстанції було проігноровано клопотання ОСОБА_3, який хворіє на цукровий діабет 2-го типу про перенесення слухання справи по справі № 127/21180/18 на іншу, оскільки за стан здоровя не може прибути на судове засіданні, чи порушено вимоги ст.245 ст. 268 КУпАП щодо повноти обєктивності та всебічності зясування обставин справи.

В порушення ст. 266 КУпАП посвідчення у водія ОСОБА_3 не вилучалося, від керування автомобілем ОСОБА_3 не відсторонявся, причину своїх дій допитаний у судовому засіданні поліцейський роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовий поліції Тимків А.М. пояснити не зміг, заявивши, що ОСОБА_3 відмовився від дачі пояснення та підпису в протоколі, то пояснення і підписи відсутні, що не відповідає дійсності відміткам, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт керування ОСОБА_3 автомобілем у стані алкогольного спяніння не доведено, що може підтвердити свідок ОСОБА_8, якого суд першої інстанції не допитав.

Таким чином, невірна оцінка доказів, неповнота їх дослідження їх в сукупності, безпідставне та неаргументоване посилання на одні докази та відкидання інших призвели до винесення незаконного рішення.

Заслухавши доповідача, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника Дідиченко О.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, зокрема захисник пояснив, що обовязок збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, однак цього виконано не було, звернув увагу, що в порушення вимог ч.2 ст. 251 КУпАП в розпорядження суду не надано жодного доказу зупинки поліцейським ОСОБА_3 саме під час керування автомобілем, отже для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного спяніння, судом такі факти у сукупності встановлені не були, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника Дідиченко О.І. в інтересах ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання, щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , суд всупереч вимог ст.252 КУпАП належним чином не оцінив та не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь -які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2018 року зазначені вимоги Закону дотримані не були.

Суд розглянув справу поверхнево і формально, недослідивши всіх доказів та неперевіривши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом не дано оцінки відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 053564 містить виправлення, щодо зазначення часу керування ОСОБА_3 транспортним засобом, часу складання протоколу, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, згідно якої усі реквізити протоколу про адміністративне затримання заповнюються розбірливим почерком, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне затримання, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне затримання підписано особою, щодо якої його складено.

Крім того, як стало відомо під час апеляційного розгляду, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 053564 наявний підпис ОСОБА_3 про що зазначив останній при огляді протоколу, хоча зазначено, що він від підписання протоколу відмовився, про що міститься відповідний запис.

В суді апеляційної інстанції шляхом огляду паспорту було встановлено, що ОСОБА_3 прописаний по вулиці Громова, 37 кв.1 у м. Вінниці, а не по вулиці Київській 31 кв. 36, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, зазначені розбіжності вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, що ставить під сумнів його дійсність та можливість прийняття як доказу у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Відповідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Незважаючи на те, що як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, працівниками поліції всупереч вимогам ст.266 КУпАП він не був відсторонений від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалося.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_9, пояснив, що ОСОБА_3 не керував автомобілем, коли до них підїхала патрульна машина та працівником поліції було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд на стан спяніння. ОСОБА_3 погодився, заповнили папери. Свідок вказав, що знає ОСОБА_3 з дитинства, проживає він на вулиці Громова у м.Вінниці.

На думку суду апеляційної інстанції, посилання суду першої інстанції як на доказ керування ОСОБА_3 транспортного засобу на пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в яких вони зазначили, що коли поліцейський зупинив таксі, в якому вони їхали, то водій таксі відкрив віконце і поцікавився в чому річ. Поліцейський сказав у віконце, що ось вони зупинили автомобіль, і у них є підозра, що водій нетверезий (а.с. 15-16) є безпідставними, оскільки свідки вказані у протоколі були присутні лише під час огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння і особисто факт зупинки транспортного засобу не бачили.

Незважаючи на зазначене судом не дано оцінку вказаним обставинам, не прийнято до уваги відсутність доказів факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи, що у матеріалах справи про адміністративну відповідальність відсутні докази керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, то відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом

На підставі вищевикладеного, згідно п.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника Дідиченко О.І. підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Задоволити апеляційну скаргу захисника Дідиченко О.І.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2018 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: