АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/6808/17 Суддя 1 інстанції: Клименко А.М.
Провадження: 33/790/35/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

17 січня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 11 жовтня 2017 року близько 23 год 15 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, біля будинку №19 по вул. Біблика в м. Харкові з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» та у закладі охорони здоров»я (КЗОЗ «ХОНД») відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що проігнорувавши клопотання про виклик свідків та не прийнявши у якості доказу довідку медичної установи, згідно якої ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп»яніння, суддя допустив односторонність судового розгляду, чим порушив основні конституційні засади судочинства, а саме змагальність сторін. Крім того, місцевий суд, пославшись в оскаржуваній постанові на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не вказав, за порушення якого саме пункту ПДРУ суд притягує ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, факт правопорушення п.2.5 ПДРУ і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 207438 від 12.10.2017 року (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 2-3), відеозаписом події (а.с. 16).

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, вказавши, що не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння у відповідному закладі охорони здоров»я, однак, працівники поліції зазначили, що така необхідність відсутня, досить відмови водія від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після оформлення матеріалів адміністративної справи, хвилин через 40, ОСОБА_2 самостійно звернувся до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова».

За фактом звернення, заявник надав апеляційному суду ксерокопії Журналу реєстрації аналізів крові та їх результатів на вміст етанола хроматографічним методом, зі змісту якого вбачається, що за результатами проведеного аналізу, вмісту алкоголю у крові ОСОБА_2 не знайдено. (а.с. 50, зворот, 51).

ОСОБА_6, допитаний в суді апеляційної інстанції у якості свідка, пояснив, що працює у службі таксі, його послугами періодично користується донька ОСОБА_2 - ОСОБА_6. У день, коли мала місце вище зазначена подія, остання зателефонувала ОСОБА_6 та попрохала приїхати. Коли чоловік прибув на місце, побачив автомобіль, в салоні якого знаходився сам ОСОБА_2, його дружина та донька, а поряд - поліцейська патрульна машина. ОСОБА_6 підійшов до авто, щоб дізнатися у чому справа. На момент прибуття свідка на місце події, протокол стосовно ОСОБА_2 вже складався, а тому підтвердити чи спростувати той факт, чи пропонували правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння ОСОБА_6 не зміг. Однак, він чув, як ОСОБА_2 запитував у працівників поліції, де можна пройти такий огляд, на що йому відповіли, що це можна зробити у КЗОЗ. Після оформлення усіх необхідних матеріалів, ОСОБА_6 під розписку був переданий автомобіль ОСОБА_2, на якому він відвіз родину додому, а потім пішки повернувся до свого авто.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння.

За умов, що порушення Правил дорожнього руху, яке допущене ОСОБА_2 хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, однак, виходячи з його фактичних обставин, а саме з урахуванням того, що ОСОБА_2 через незначний час після складення протоколу про адміністративне правопорушення самостійно звернувся до закладу охорони здоров»я, згідно висновку якого у останнього були відсутні ознаки алкогольного сп»яніння, враховуючи суворість стягнення в порівнянні з фактично вчиненим порушенням, а також, що за своїм характером та наслідками правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, а тому є малозначним, що дає підстави звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, у відповідності до ст. 22 КУпАП, з закриттям провадження по справі в порядку, передбаченому ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева