Справа № 308/8723/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., за участю особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 164 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 100994 від 06.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 надавав послуги по ремонту автомобілів за місцем проживання ОСОБА_2 без відповідних документів та дозволів на підприємницьку діяльність, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як встановлено суддею, зібрані у даній справі матеріали не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, якою визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У порушення вказаних вимог у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1, не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Субєктом відповідальності у даному випадку є субєкт господарювання. Обєктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито обєктивну сторону адміністративного правопорушення та не вказано правильні відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, не вказано яким чином ОСОБА_1 провадив господарську діяльність, кому надавав послуги, за якою ціною здійснював послуги та чи існувала регулярність надання таких послуг.

Крім того, ст. 164 КУпАП є бланкетною і містить відсилання до відповідних нормативних актів. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено, вимоги якого саме нормативно-правового акту він порушив, що стало наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначені недоліки відносяться до суттєвих порушень вимог КУпАП, що не дозволяють здійснити всебічне, повне і обєктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі.

З наведених підстав постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2018 року дану справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП було повернуто Ужгородському РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.

Разом з тим, без повного усунення недоліків, зазначених в постанові судді від 23.05.2018 року, шляхом долучення до матеріалів справи повідомлення інспектора СРПП № 3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3, в якому зазначено, що в поясненні та у протоколі вказується потерпіла особа ОСОБА_2, а також ОСОБА_1 в своєму поясненні вказує, що він дійсно періодично надавав за місцем проживання послуги по ремонту автомобілів, дану справу 02.08.2018 року повторно скеровано до суду для розгляду по суті, що слід оцінювати як неможливість належного оформлення даної справи з боку працівників Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Проте, у протоколі не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, не розкрито обєктивну сторону правопорушення та не вказані правильні відомості про його суть, не вказано яким чином ОСОБА_1 провадив господарську діяльність, кому надавав послуги, за якою ціною здійснював послуги та чи існувала регулярність надання таких послуг, а також не зазначено, вимоги якого саме нормативно-правового акту він порушив, що стало наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 100994 від 06.05.2018 року не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а відтак, є неналежним та недопустимим доказом і не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обовязок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом наведених вище вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та не міститься достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, сам протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 100994 від 06.05.2018 року, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, складений з суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, вважаю, що у даній справі виникає сумнів у його винуватості, а тому провадження в справі слід закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_4