ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/19/18 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.2 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора прокуратури Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою провадження в адміністративній справі відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1, працюючого на посаді головного державного інспектора відділу організації митного контролю Тернопільської митниці ДФС,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Проаналізувавши апеляційну скаргу, приходжу до висновку щодо необхідності її повернення прокурору з таких підстав.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України за № 7-рп/2010 від 27 січня 2010 року апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Згідно вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього кодексу.

У ч.5 ст.7 КУпАП зазначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосування заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З урахуванням наведених норм адміністративного закону, підпункту 2 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року, прокурор у переліку суб'єктів, яким надано право оскарження постанови суду у справі про адміністративні правопорушення не зазначений.

За таких обставин, необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що на підставі повноважень наданих йому ст. 250 КУпАП він має право оскаржувати в апеляційному порядку рішення судів першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією.

Аналізуючи наведені норми, апеляційний суд вважає, що право прокурора на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, з огляду на зміни, внесені підпунктом 2 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру", може бути реалізовано винятково у випадках, передбачених адміністративним законом, зокрема: під час здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

За інших обставин, право на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції у адміністративній справі, у прокурора не виникає.

Враховуючи вище наведене, а також виходячи з того, що закриттям провадження по справі особисті права особи не були обмежені (ч.5 ст.7 КУпАП) та з того, що прокурор не входить до кола осіб наділених правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.294 КУпАП), вважаю що апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2018 року, якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис