Справа№340/408/18
Провадження № 3/340/186/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, - за ч.1 ст. 130 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №024397 від 13.07.2018 вбачається, що ОСОБА_1, 13.07.2018 о 12 год 51 хв, в с Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області, керував мотоциклом марки «Keweseki», номерний знак б/н, з явними ознаками алкогольного спяніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 13.07.2018 він на прохання ОСОБА_2 допомагав їй по господарству в с Красноїлля. Також в с Красноїлля знаходився мотоцикл його сина, який попросив його перемістити даний мотоцикл в інше місце. Коли він перекочував даний мотоцикл, то до нього підійшли працівники поліції та спитали його, чому він без шолома. Потім попросили предявити документи, що посвідчують особу та пройти з ними до їх автомобіля, де вони склали протокол про те, що він відмовляється пройти медичне освідчення. Пояснення про те, що він випив пляшку пива і відмовляється їхати на освідчення, які ним написані власноруч в протоколі, він писав зі слів поліцейських, які пообіцяли не вилучати в нього мотоцикл. Також вказав, що свідки, які зазначені в протоколі на місці складання протоколу не були присутні, натомість присутніми були ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.279, 280 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, є протокол про адміністративне правопорушення серія БД №024397 від 13.07.2018, в якому відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння засвідчена підписами двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та наявні письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що він випив пляшку пива, від проходження освідчення в медичному закладі відмовляється.

Також наданими в судовому засіданні показами свідка інспектора поліції Верховинського ВП ОСОБА_7 підтверджено обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

В той же час, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила обставини наведені ОСОБА_8, зокрема суду показала, що 13.07.2018 вона попросила ОСОБА_1 допомогти їй по господарству в с Красноїлля. Коли вони перебували в с Красноїлля, ОСОБА_1 на прохання його сина, перекочував мотоцикл з одного місця в інше. В той час до нього підійшли працівники поліції та покликали ОСОБА_1 в службовий автомобіль, де він пробув деякий час. Жодних інших осіб, крім неї, поліцейських та ОСОБА_4М, який допомагав ОСОБА_1 супроводжувати велику рогату худобу, на місці зупинки транспортного засобу не було.

Свідок ОСОБА_4, який був допитаний за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав суду аналогічні пояснення з поясненнями ОСОБА_3

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин є переконливим висновок, що вчинення адміністративного правопорушення особою повинно доводитися чіткими, узгодженими та неспростовними доказами.

Однак, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і допитані за його клопотанням свідки, в судовому засіданні заперечили факт присутності під час складання протоколу свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а з врахуванням їхньої неявки в судове засідання та не підтвердження обставин викладених у протоколі, не можна вважати доведеним факт засвідчення відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у присутності двох свідків.

Також не приймаються до уваги зазначені у протоколі визнавальні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності категорично заперечила свою вину та дала послідовні пояснення, які узгоджуються із показами допитаних свідків. Крім цього, за відсутності інших доказів, вина у вчиненні адміністративного правопорушення не може доводитися виключно на показаннях самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України крім протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень інспектора поліції суду не надано, а наявними доказами суду не доведено в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, слід провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення слід завершувати у відсутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки свідки у встановленому законом порядку викликалися судом, в судове засідання не зявилися без поважних причин, а діючим КпАП України не передбачено можливості доставки свідків до суду приводом у даній категорії справ, що унеможливлює забезпечення можливості їх допиту судом, а подальше відкладення розгляду справи потягне за собою закінчення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КпАП України.

Керуючись ст.247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Бучинський А.Б.