Справа №: 343/1620/18
Провадження №: 3/0343/381/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Монташевич С.М.,

секретаря - Шикор Г.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від

Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області про притягнення до адмінстративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого, одруженого, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0005232, складеного 13 липня 2018 року, ОСОБА_1 13.07.2018 р. о 10 год. 58 в с. Тяпче Долинського району здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів та таксі автомобілем марки "Фольцваген Джетта", д.н.з. АТ 319 ВХ, без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він не являється суб'єктом господарювання та не здійснює господарську діяльність з перевезенням пасажирів. 13.07.2018 р. в нього було день народження, тому мали приїхати діти на святкування. Вони з дружиною готувалися до цього і поїхали на базар в м. Долина по продукти. Так як було багато машин, він заїхав своїм автомобілем на стоянку таксі, де чекав жінку. Розмовляв з таксистами, поки вона не прийшла. Коли повернулася дружина, вони поїхали в с. Гошів. В с. Тяпче його зупинили працівники, запитали, чи він таксує. Він заперечив, дав працівнику поліції документи на автомобіль та страхівку, з якими останній пішов до службового автомобіля. Він вийшов за працівником поліції, і той одразу повернув документи. Після цього він поїхав далі. Протоколу не складали, нічого не говороли. Дані у протокол занесли з його полісу обо'язкового страхування. Зі змістом протоколу він ознайомився, коли отримав його по пошті. Жодних пояснень працівники поліції, ні у нього, ні у його дружини, яка була єдиним пасажиром не відбирали. Зупинка тривала до двох хвилин. За цей час вони могли тільки сфотографувати документи. Він бачив тільки одного працівника, який підходив до нього. Іншого, який записаний як свідок, не бачив. Він не являється підприємцем, працює на роботі оператором з добування нафти і газу НГВУ "Долинанафтогаз". Знаку таксі на його автомобілі немає.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що є дружиною ОСОБА_1 13.07.2018 р. він чекав її з базару, що в м. Долина, на стоянці таксі. Коли вона підійшла до їхнього автомобіля, вони відразу поїхали в с. Гошів, жодних пасажирів не брали. У машині їхали тільки вона та чоловік. По дорозі їх зупинив автомобіль поліції. Чоловіка запитали, чи він здійснює перевезення, на що він відповів, що ні, попросили надати документи. Після цього працівник поліції відійшов до службового автомобіля, а ОСОБА_1 вийшов і пішов за ним. Через хвилину повернувся в автомобіль, і вони продовжили рух. Пояснень, ні в чоловіка, ні в неї ніхто не відбирав, протокол не складав. Її чоловік ОСОБА_1 працює в НГВУ "Долинанафтогаз", підприємницькою діяльністю не займається, не таксує.

В судове засідання викликалися свідок ОСОБА_4, який зазначений у протоколі, та посадова особа, яка складала протокол ОСОБА_5, однак вони на повторний виклик не з'явилися, причин неявки не повідомили, хоча були повідомлені завчасно, про що свідчать відповідні розписки.

При цьому суд звертає увагу на те, що адреса свідка ОСОБА_4, яка зазначена у протоколі, відповідає місцю знаходження Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області, посадова особа якого склала відповідний протокол, що дає підстави вважати що і вказаний свідок є працівником вказаного органу. Письмових пояснень зазначеного свідка до протоколу не долучено, як і не вказано, яких осіб здійснював перевезення ОСОБА_1, чи отримував за це винагороду та в якому розмірі, що є обов'язковою ознакою господарської діяльності та підлягає доведенню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 КУпАП.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб'єкт господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0005232, складеного 13 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, останній не являється фізичною особою-підприємцем, докази того, що він офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець, в матеріалах справи відсутні. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований та працює на посаді оператора з добування нафти і газу цеху видобутку нафти і газу № 1 з 22.11.2001 р., наказ від 20.11.2001 р. № 112/п, що підтверджується довідкою № 09.3.2.2-812 від 25.09.2018 р., виданою ПАТ "Укрнафта" НГВУ "Долинанафтогаз" (а.с. 17).

Загальними ознаками господарської діяльності є, в тому числі, систематичність, однак в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не встановлено даної систематичності. Доказів цьому факту також не має в матеріалах справи.

Оскільки норма ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною нормою, в протоколі повинно бути зазначено, що особа займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб'єкт господарювання, чи вчиняв провадження господарської діяльності без одержання іншого документа дозвільного характеру, тобто повинно бути зазначено назву документа та посилання на спеціальний закон - спеціальну норму статті закону, якщо одержання такого документа передбачено законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Оскільки ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання, не доведено факту здійснення ним підприємницької (господарської) діяльності з притаманними та характерними для неї ознаками, зокрема і щодо систематичності, надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 283 - 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Моташевич