Справа № 136/2000/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Липовецького відділення поліції Немирівського відділу ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018 о 01:00 год. в смт. Турбів по вул. Княгині Ольги, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW 525 TDS номерний знак DB 59574, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином.

Суд вжив усіх передбачених законом заходів для забезпечення явки ОСОБА_1 до суду для участі в судовому засіданні. Відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду адміністративних матеріалів, за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення встановлена судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, матеріалів, що додані до протоколу, які в силу статті 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь його вини, характер вчиненого правопорушення, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та застосувати до нього, з урахуванням особи порушника та характеру вчиненого адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення на строк визначений санкцією частини статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 ч.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4 ч.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 12, 13, 23, 27, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в сумі 352,40 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Д.Т. Кривенко