Код суду 233 № 233/5372/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дзержинськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, військове звання - солдат, обіймає посаду стрільця-снайпера 2 відділення 1 аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільного-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення указу президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" і до теперішнього часу.

Військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 23 вересня 2018 року близько о 10 годині знаходився та виконував обов`язки військової служби тобто в умовах особливого періоду в нетверезому стані, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду №207 від 23ю09.2018 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, концентрація спирту етилового у видихуваному повітрі становить 2,4 проміле, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Він же, згідно з розпорядком дня, затвердженим наказом командира військової частини НОМЕР_1 №456 від 30.07.2018 року, повинен бути о 07-50 год. на ранковому шикуванні на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Під час ранкового шикування 27.09.2018 року було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 , було організовано першочергові пошуки, однак вони позитивного результату не дали. В телефонній розмові ОСОБА_1 повідомив, що на даний момент з`явитись у військову частину не може, оскільки вирішує свої особисті питання. ОСОБА_1 прибув 01.10.2018 року, тобто чотири доби він проводив у вільний від служби час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень при обставинах, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Пояснив, що в нього сталися особисті неприємності, про які не може розказати, через що він дуже засмутився і під час несення служби 23 вересня 2018 року вжив алкогольні напої. 27 вересня 2018 року він вимушений був поїхати додому в м. Дзержинськ на чотири дні щоб владнати ці особисті справи. В скоєному щиро розкаявся, пообіцяв більше подібного не вчиняти.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , його вина підтверджується Висновком за результатами медичного огляду, поясненням ОСОБА_2 , копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №456 від 30 липня 2018 року про затвердження та введення в дію з 30.07.2018 року розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 на 2018 рік; копією доповіді про самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем солдатом ОСОБА_1 від 27 вересня 2018 року №902; копією доповіді про повернення після самовільного залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем солдатом ОСОБА_1 від 01 жовтня 2018 року №911.
За таких обставин, вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 та ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є доведеною.

Відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП за постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2018 року, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, враховуючи положення ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 172-11 ч.3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 та ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Штраф слід перерахувати на розрахунковий рахунок 5058, банк Казначейство України (ЕАП), отримувач Костянтин. УК/м. Костянтинівка /21081100, МФО 899998, , ККДБ 21081100, (символ звітності банку-106).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок, який слід перерахувати на розрахунковий рахунок 5058, отримувач - Костянтин. УК/ м. Костянтинівка/22030101, код ЄДРПОУ - 37890775, банк отримувача ГУДКСУ Казначейство України (ел.адм.податків) МФО - 899998, код класифікації і доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя: О.О.Леміщенко