П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2018 Справа №607/12971/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 тач.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №419346 від 28 червня 2018 року, вказано, що ОСОБА_1 28.06.2018р. о 21.40 год. в м. Тернополі, провулок Замонастирський, 8 керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 110207", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Drager Alkotest 6810" №12-01/9215 (повірка дійсна до 06.12.2018р.) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №066990 від 28 червня 2018 року, вказано, ОСОБА_1 28.06.2018р. о 21.40 год. керуючи автомобілем марки "ЗАЗ 110207", номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі, провулок Замонастирський, навпроти будинку №8 рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що за кермом автомобіля був не він, а невідома йому особа.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №419346 від 28.06.2018р., протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №066990 від 28.06.2018р., протоколом АА №118692 про адміністративне затримання ОСОБА_1, відомостями, які містяться у відеозаписах (речовим доказом) із нагрудних камер спостереження працівників поліції, схемою місця ДТП від 28.06.2018р., актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.06.2018р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.06.2018р.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Матеріалами справи спростовуються пояснення ОСОБА_1, щодо керування транспортним засобом іншою особою, а саме письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3, які містяться в матеріалах адміністративної справи та підтверджується наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння та за ст.124 КУпАП - тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При обранні адміністративного стягнення суд виходить з вимог ч.2 ст.36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, у звязку із цим суд вважає за необхідне обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 124, 130, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.алозгідно:

: