Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/593/18
Провадження № 3/670/252/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

за участі секретаря Корчової А.І.,

поліцейського Балана О.О.,

особи ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, які надійшли з Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, пенсіонер, не працює,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 26.07.2018 року в смт. Віньківці по вул. Відродження керував автомобілем «Фольксваген» д.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та пройти медогляд у Віньковецькій ЦРЛ відмовився в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 14.09.2018 та 29.09.2018 ОСОБА_2 не визнав себе винним, погодився дати показання та повідомив, що він дійсно керував автомобілем 26.07.2018 року, побачив поліцейських і зупинився. До нього підійшов поліцейський Балан О.О. В машині нікого не було. Він гіпертонік. За день чи за два до зупинки його авто також не вживав алкоголь. Він 4 дні палив овець, не спав, не відпочивав, дуже втомився, тому в нього було червоне обличчя і зовнішній вигляд такий стомлений, про який говорить поліцейський. Він алкоголь не вживав, а перед цим днем міг випити алкоголь за 1 чи за 2 дні. В медичний заклад він погоджувався проїхати. В наступних судових засіданнях ОСОБА_2 змінив свої показання без обґрунтування такої позиції і повідомив судді, що він не керував автомобілем «Фольксваген», ним керувала інша особа.

Представник поліції повідомив судді, що поліцейський автомобіль супроводжував автомобіль ОСОБА_2, який зупинився і продовжував рух далі. Коли в третій раз зупинився його автомобіль поліцейський підійшов до нього і за кермом перебував ОСОБА_2, інших осіб в автомобілі не було. Він підійшов і запропонував водієві допомогу, але від того чути було алкоголь, про це він йому повідомив, але той відмовився проходити на місці зупинки та в ЦРЛ тест на алкоголь. Через півгодини під'їхали його товариші, які перешкоджали складати поліцейському протокол, а один з них говорив, що він їхав за кермом цього автомобіля. Після складання адміністративного протоколу ввечері того ж дня ОСОБА_2 під'їжджав до нього з метою врегулювання питання притягнення порушника до відповідальності.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази, слід вважати доведеним вину ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Стороною обвинувачення доведений факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина його у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння , що являється порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 054993 від 26.07.2018 року, в якому зазначається про те що 26.07.2018 року в смт. Віньківці по вул. Відродження ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген» д.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та пройти медогляд у Віньковецькій ЦРЛ відмовився в присутності свідків;

- повідомленням поліцейського про подію правопорушення, пояснення якого співпадають з першими показаннями 14.09.2018 року та 29.09.2018 року порушника про те, що автомобілем керував ОСОБА_2 В автомобілі його нікого не було з сторонніх осіб, що автомобіль під керуванням останнього зупинився в смт. Віньківці недалеко від пожежної частини, що водій відмовився пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки;

- записом відеофіксації події зупинки 26.07.2018 року в смт. Віньківці по вул. Відродження автомобіля «Фольксваген» д.з. НОМЕР_1, де видно і чути, що ОСОБА_2 в присутності сторонніх осіб відмовляється пройти тест на стан алкогольного сп'яніння.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а відповідно порушення ним п. 2.5 ПД України знайшов підтвердження в судовому засіданні, оскільки сторони повідомили суду, що протягом однієї години працівник поліції складав адміністративний протокол. За цей проміжок часу у водія була реальна можливість пройти тест на місці зупинки автомобіля або в медичному закладі, як в присутності поліцейського так і в його відсутності, виходячи із того, що свідок ОСОБА_4 підтвердив слова поліцейського, що він з ОСОБА_2 приїжджали після складання протоколу до центру смт. Віньківці, де розташоване відділення поліції.

Показання свідка ОСОБА_4 суддя приймає до уваги в тій частині, що він також керував автомобілем «Фольксваген» д.з. НОМЕР_1 в цей же день 26.07.2018 року, але свідок цей відсутній на відеофіксакції місця зупинки автомобіля на момент виходу ОСОБА_2 із-за керма цього авто і спілкування з інспектором поліції.

Слід виходити з того, ОСОБА_2 наділений правами обвинуваченого оговореними ст. 63 та 59 Конституції України. Судом тричі роз'яснено йому його права оговорені ст. 268 КУпАП.

Він, скориставшись правом на правову допомогу, в присутності захисника висуває суду різні версії своєї поведінки на місці зупинки 26.07.2018 року в смт. Віньківці по вул. Відродження, повідомляючи подробиці керування автомобілем «Фольксваген» д.з. НОМЕР_1, а потім відмовляється від цього і висуває іншу версію, що не він, а ОСОБА_4 керував за вказаних поліцейським обставин його автомобілем. ОСОБА_4 такі обставини, про які повідомляє ОСОБА_5 заперечує, відеофіксація підтверджує відсутність ОСОБА_4 в момент зупинки автомобіля. Враховуючи зазначене у суду немає підстав довіряти показанням обвинуваченого, який фактично плутає суд про подію порушення своїми версіями.

За цих обставин суд приймає як належні та допустимі докази: показання поліцейського, протокол складений ним про адміністративне правопорушення та відеозапис представлений суду і вважає, що поліцейський довів факт ухилення обвинуваченого, який керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння від проходження огляду на стан сп'яніння, що є порушенням п.2.5. ПДР України та вчиненням правопорушення оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП.

За клопотанням обвинуваченого та сторони захисту чотири рази відкладалось судове засідання. Двічі обвинувачений та його захисник не з'явились на розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили. Суду надана довідка про лікування обвинуваченого з 09.10.2018 року в Новоушицькій ЦРЛ. У зв'язку з цим 10.10.2018, 19.10.2018, 24.10.2018, 25.10.2018 відкладався розгляд справи і надавалась ОСОБА_5 можливість повідомити суду, як безпосередньо в судовому засіданні так і письмово про ті обставини, які він вважає за необхідне висвітлити. Будь-якого повідомлення за цей час на адресу суду не надійшло, тому суд розцінює його неявку в судове засідання як затягування судового процесу з метою ухилитись від відповідальності. При цьому, суд бере до уваги заяву його захисника, в якій той просить продовжувати розгляд справи без його участі.

Представлені докази суддя відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає належними та допустимими.

Посилання захисника на те, що очевидець події ОСОБА_6 не проживає в с. Майдан-Олександрівський, як зазначено в письмовому поясненні, суд бере до уваги, проте місце його проживання не впливає на допустимість його письмового пояснення як доказу до справи, оскільки згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Поліцейський довідкою підтвердив суду наявність такої фізичної особи і особа була присутньою при відмові водія пройти тест на стан сп'яніння, суд представляв можливість стороні захисту допитувати його як свідка, але ця особа як свідок захисту в суд не доставлялась.

Факт відмови водія проходити тест на стан алкогольного сп'яніння підтверджується також тривалістю процедури не проходження тесту. Поліцейський повідомляє, що процедура тривала майже годину, що не заперечує порушник та підтверджено відеозаписом, згідно якого поліцейський більше 10 раз пропонує водію пройти тест, а той відмовчується, або задає зустрічні запитання поліцейському, що дає підставі для трактування такої поведінки як ухилення водія від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП , обставина, що пом'якшують та обтяжують покарання не добуто.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, - він особа молодого віку. Враховується ступінь його вини, майновий стан, тому вважаю за можливе призначити йому стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. 1762х0,2 =352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 283 - 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на ОДИН рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір 352,40 (триста п'ятдесят дві гривні) 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О.Потапов