Справа № 203/1574/18
Провадження № 3/0203/1063/2018
ПОСТАНОВА

іменем України

16.10.2018 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Нечая, буд. 7, 149, який притягується за ст. 124 КУпАП,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 13 травня 2018 року надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, де в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 128944 зазначено, що 19 вересня 2017 року о 13 годині 40 хвилин в районі електроопори № 87 по просп. Олександра Поля в м. Дніпро воді ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault», днз АА 2134 РН, під час виконання маневру зміни напрямку руху праворуч не переконався в безпеці зазначеного маневру допустив зіткнення з автомобілем «БМВ», днз АЕ 0444 ЕН, під керуванням водія ОСОБА_2, яка здійснювала рух в попутному напрямку в суміжній полосі, та продовжуючи неконтрольований рух здійснила зіткнення з автомобілем «Ford», днз АЕ 4894 НВ, під керуванням водія ОСОБА_3, який стояв на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого було порушено п. 10.1 Правил дорожнього руху.

В ході розгляду даної справи ОСОБА_1 заперечував проти того, що ДТП сталось з його вини, пояснень з приводу ДТП не надав. До протоколу були додані письмові пояснення ОСОБА_1 в яких він зазначив, що керував транспортним засобом «Рено» та рухався вниз по проспекту Олександра Поля, на перетині з просп. Пилипа Орлика зупинився на червоне світло світлофора, попереду нього стояв автомобіль «Форд». Коли він стояв та чекав зелене світло світлофора в задню частину його автомобіля вїхав автомобіль «БМВ», внаслідок чого його автомобіль розпочав некерований рух та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», який стояв попереду.

При розгляді даної справи захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 вказувала, що в діях її підзахисного відсутні порушення ПДР, що стали наслідком ДТП, просила закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В ході розгляд справи ОСОБА_5 пояснень з приводу ДТП не надав. До протоколу були додані письмові пояснення ОСОБА_5 в яких зазначено, що він керував автомобілем «Форд» та рухався по просп. Олександра Поля з вул. Тітова в напрямку просп. Пушкіна, де по ходу руху зупинився перед стоп лінією на пересічені з просп. Пилипа Орлика оскільки загорілось червоне світло світлофора. Коли чекав зелене світло світлофора то почув удар в задню частину автомобіля. Коли вийшов з свого автомобіля то побачив автомобіль «Рено» який здійснив зіткнення з його автомобілем, позаду автомобіля «Рено» стояв автомобіль «БМВ».

Для розгляду справи ОСОБА_2 не зявилась, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена шляхом направлення на її адресу судових повісток. До протоколу були додані письмові пояснення ОСОБА_2 в яких вона зазначила, що 15 вересня 2017 року о 13 год. 40 хв. керувала автомобілем «БМВ Х3» та рухалася по просп. Олександра Поля повільно, в середній смузі руху, так як рух було ускладнено через скору яка стояла в лівій смузі. Попереду неї в лівій смузі рухався автомобіль «Рено», який намагався перестроїтись в її смугу, тому вона пригальмувала для того, щоб надати йому дорогу. Коли автомобіль «Рено» здійснював перестроювання в її ряд він здійснив різке гальмування внаслідок чого сталось зіткнення с даним автомобілем.

Дослідивши матеріали даної справи, заслухавши пояснення учасників, слід дійти висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року по справі № 203/3569/17, ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу, зі сплатою судового збору.

Постановою судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року (провадження 33/774/1186/17) постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасовано, постановлено нову постанову, якою ОСОБА_2 визнано невинною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження, на підставі п.1 ч.1 ст. 247, у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

09 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Начальника УПП в Дніпропетровські області із заявою про відновлення адміністративного провадження по факту ДТП, яка мала місце 15 вересня 2017 року для встановлення вини учасників ДТП з подальшим притягненням до відповідальності.

23 квітня 2018 року було складено вище згаданий протокол відносно ОСОБА_1

При розгляді даної справи захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 подала клопотання про призначення по даній справі судової автотехнічної експертизи, яке було мотивоване тим, що її підзахисний не згоден із консультаційним висновком спеціаліста № 10/17 від 22 вересня 2017 року, який став предметом розгляду апеляційним судом при вирішенні питання щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, через те, що вказаний висновок був складений не за постановою суду, як це визначено нормами КУпАП, а за замовленням третіх осіб. Крім того, особа, яка складала даний висновок не була судовим експертом, оскільки станом на дату складання висновку термін свідоцтва судового експерта ОСОБА_6 закінчився. Крім того, її підзахисний не був присутній при складанні вказаного висновку, а отже не було забезпечено засад змагальності.

Оскільки при розгляді апеляційним судом матеріалів справи відносно ОСОБА_2, ОСОБА_1 приймав учать в розгляді справи як свідок, тобто не мав процесуальних прав та обовязків, які є у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або у потерпілого, а саме був обмежений у поданні доказів, заявлені клопотань, можливості ставити питання іншим учасникам справи, з урахуванням того, що ОСОБА_1 також був учасником ДТП, яка мала місце 15 вересня 2017 року, суд при розгляді даної справи не прийняв до уваги факти які були встановлені в постанові судді апеляційного суду, постановою від 13 червня 2018 року призначив по справі про адміністративне правопорушення № 203/1574/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту ОСОБА_7 При цьому слід врахувати, що постанова апеляційного суду не підлягає оскарженню, а тому ОСОБА_1 був позбавлений можливості спростувати доводи інших учасників.

Крім того, при розгляді даної справи не було надано оцінки консультаційному висновку № 10/17, який був предметом розгляду апеляційний судом та який став однією з підстав обґрунтування відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, через те, що вказаний висновок було проведено за замовлення третіх осіб, а не за постановою суду, окрім цьому до справи не було надано доказів запрошення ОСОБА_1 для проведення вказаного дослідження та складання висновку, тобто не було забезпечено засади змагальності.

Після проведення судової автотехнічної експертизи призначеної судом в даній справі, судовим експертом ОСОБА_7 було складено висновок експерта за результатами проведення дослідження обставин механізму ДТП № 10.1/056 від 14 вересня 2018 року в якому зазначено, що оцінка дій водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при ДТП була проведена по двом варіантам а саме згідно їх особистих пояснень з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів.

По першому варіанту механізму контактування ТЗ згідно з пояснень ОСОБА_1 експерт зазначив наступне:

-водій автомобіля BMW ОСОБА_2, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України;

-водій автомобіля Renault ОСОБА_1, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.1.5. Правил дорожнього руху України.

При заданих вихідних даних, які викладені в постанові про призначення експертизу та підтверджуються матеріалами справи:

-водій автомобіля BMW ОСОБА_2 мала технічну можливість запобігти контактування автомобіля BMW із автомобілем Renault та подальший його наїзд на автомобіль Ford шляхом своєчасного виконання нею вимог п.12.3. Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з її боку і для їх виконання у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй виконати зазначені вимоги ПДР;

-водій автомобіля Renault ОСОБА_1 не мав технічної можливості, запобігти контактуванню вищевказаних ТЗ своєчасним виконанням тих чи інших норм цих правил і технічна можливість щодо попередження події не визначалася його односторонніми діями.

При заданих вихідних даних, які викладені в постанові про призначення експертизу та підтверджуються матеріалами справи:

-дії водія автомобіля BMW ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв'язку з настанням події даної ДТП (контактування із автомобілем Renault та подальший його наїзд на автомобіль Ford);

-в діях водія автомобіля Renault ОСОБА_1 не вбачається будь-яких невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували б у причинному зв'язку з настанням події даної ДТП (контактування із автомобілем BMW та подальший наїзд автомобіля Renault на автомобіль Ford).

По другому варіанту механізму контактування ТЗ згідно з пояснень ОСОБА_2 експерт зазначив наступне:

В даній дорожній обстановці, яка викладена в постанові про призначення експертизи та підтверджується матеріалами справи:

-водій автомобіля BMW ОСОБА_2, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 та 13.1. Правил дорожнього руху України;

-водій автомобіля Renault ОСОБА_1, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.5. і 12.9 (ч. «г») Правил дорожнього руху України.

При заданих вихідних даних, які викладені в постанові про призначення експертизи та підтверджуються матеріалами справи водій автомобіля BMW ОСОБА_2 мала технічну можливість запобігти контактування автомобіля BMW із автомобілем Renault та подальший його наїзду на автомобіль Ford шляхом своєчасного виконання вимог п.п. 12.3. і 13.1 Правил дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події з її боку і для їх виконання у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б їй виконати зазначені вимоги ПДР.

При заданому механізмі пригоди, який викладено в постанові про призначення експертизи та підтверджується матеріалами справи дії водія автомобіля BMW ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 12.3 і 13.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв'язку з настанням події даної ДТП (контактування із автомобілем Renault та подальший його наїзд на автомобіль Ford);

У звязку з тим, що в поясненнях водія ОСОБА_2 та в постанові про призначення експертизи відсутні відомості щодо причини застосування водієм ОСОБА_1 різкого та ефективного гальмування - без нього неможливо було запобігти дорожньо-транспортній пригоді чи водій був не уважним до змін дорожньої ситуації, яка носила факультативну основу для прийняття рішення та застосував різке і ефективне гальмування в останню мить або ж він його застосував в наслідок «агресивних» прийомів керування під час руху в даних дорожніх умовах, то встановити:

-чи мав/не мав водій ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткненню із автомобілем BMW та послідуючий наїзд на автомобіль Ford;

-чи відповідали/не відповідали дії водія ОСОБА_1 вимогам п.п.1.5 і 12.9 (ч. «г») Правил дорожнього руху і якщо ні то чи перебували/не перебували вони у причинному звязку з настанням події даної ДТП (зіткнення автомобіля BMW з Renault та його наїзд на автомобілі Ford) не надалося можливим.

Тобто на підставі наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи точки зору водіїв з приводу настання події, судовий експерт зазначив, що при заданому механізмі пригоди водій автомобіля Renault ОСОБА_1 не мав технічної можливості, запобігти контактуванню вищевказаних ТЗ своєчасним виконанням тих чи інших норм цих правил і технічна можливість щодо попередження події не визначалася його односторонніми діями. В діях водія автомобіля Renault ОСОБА_1 не вбачається будь-яких невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували б у причинному зв'язку з настанням події даної ДТП (контактування із автомобілем BMW та подальший наїзд автомобіля Renault на автомобіль Ford). Встановити чи мав/не мав водій ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткненню із автомобілем BMW та послідуючий наїзд на автомобіль Ford, та чи відповідали/не відповідали дії водія ОСОБА_1 вимогам п.п.1.5 і 12.9 (ч. «г») Правил дорожнього руху і якщо ні то чи перебували/не перебували вони у причинному звязку з настанням події даної ДТП (зіткнення автомобіля BMW з Renault та його наїзд на автомобілі Ford) не надалося можливим.

Відповідно до абз.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З диспозиції статті 124 КУпАП вбачається, що учасник дорожнього руху вважається винним у разі якщо в його діях було порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи, що згідно першого варіанту в діях ОСОБА_1 відсутні порушення ПДР, що стали наслідком ДТП, а згідно другого варіанту встановити, чи є в діях водія ОСОБА_1 порушення ПДР, що стали наслідком ДТП неможливо, всі можливості до цього вичерпані, а всі сумніві щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід дійти висновку, що в ході розгляду даної справи не було доведено факт протиправних дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які б знаходились у причинно-наслідковому звязку із настанням дорожньо-транспортною пригоди яка мала місце 15 вересня 2018 року за участю водіїв ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга,на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.В. Єдаменко