Справа № 594/1103/18
Провадження № 3/594/332/2018

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №007523 від 09 вересня 2018 року, ОСОБА_1 09 вересня 2018 року о 22 год. 50 хв. в м.Борщеві по вул.Я.Кондри керував транспортним засобом «Богдан 211140», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме, нечітка мова, почервоніння кольору шкіри обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Проти огляду на визначення стану алкоголю на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager ARAM- 2250» (свідоцтво до 06 грудня 2018 року) та проти огляду в медзакладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у поданих до суду письмових поясненнях просить адміністративну справу щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, а протокол складений з порушенням вимог закону. Вказав, що дійсно 09 вересня 2018 року керував автомобілем марки «Богдан 211840», реєстраційний номер НОМЕР_1, та був зупинений працівниками поліції. Проте, як видно з представленого працівниками поліції відео, жодних ознак алкогольного спяніння в нього не було. Алкоголю він взагалі не вживав. Порушення координації рухів, мови, тремтіння пальців рук, різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінки, що не відповідає обстановці з відео теж не підтверджено. Його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що також вказує на те, що ніяких ознак алкогольного спяніння не було, оскільки він сам за кермом поїхав додому. З переглянутого в судовому засіданні відео з місця його зупинки, також не видно моменту зупинки автомобіля під його керуванням, а зафіксовано тільки кілька хвилин його спілкування з поліцейським. Немає початку та кінця його розмови з поліцейським, моменту складання адміністративного протоколу. На відео видно лише спроби поліцейського провести медичне освідчення. Поліцейський не давав йому можливості пояснити свою позицію, не розяснював йому його законні права та вів себе провокативно. На відео видно, що поліцейський дав йому хвилину часу щоб визначитися, чи він буде проходити медичне освідчення, після чого самостійно зробив висновок про відмову від проходження медичного освідчення на стан спяніння. На відео не зафіксовано той момент, коли він просив поліцейського направити його в медичний заклад. Поліцейський повідомив його, що вже пізно і він складає протокол. Вказав, що ніяких свідків він не бачив. В суді було допитано одного свідка, однак він його не бачив і такий не був присутнім при його спілкуванні з поліцейським.

Захисник ОСОБА_3 у поданому до суду клопотанні просить адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, а протокол складений з порушенням вимог закону з підстав, наведених у письмових поясненнях ОСОБА_1 Окрім того вказав, що при огляді на стан спяніння ОСОБА_1 не було двох свідків як цього вимагає закон. Під час розгляду справи допитано свідка, який не був при зупинці транспортного засобу та не зміг чітко дати відповідь, чи просив водій направити його для медичного освідчення в медичний заклад. З представленого працівниками поліції відео не видно моменту зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 та моменту складання адміністративного протоколу. На відео зафіксовано лише спроби поліцейського провести медичне освідчення. При цьому поліцейський вів себе провокативно, не розяснив водію вимог передбачених ст.268 КУпАП, через що водій належним чином не зміг захистити свої права. Окрім цього ОСОБА_1 стверджує що він бажав пройти медичне освідчення в медичному закладі, однак йому було відмовлено. Даний факт працівниками поліції не спростовано, так як відеозйомка проводилась нетривалий час і на відео не зафіксовано моменту складання адмінпротоколу та всього часу спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими. Вказав, що до суду не надано та в процесі розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, не доведено та не спростовано його твердження з приводу того, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, та просив направити його на медичне освідчення в медичний заклад, а тому вважає, що з наведених підстав провадження по справі повинно бути закрито.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав та просить справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав наведених ним у письмових поясненнях.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 просить справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки суду не надано та в процесі розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що беззаперечних доказів його винуватості під час розгляду справи не здобуто, з огляду на наступне.

Допитаний під час розгляду справи в якості свідка поліцейський Борщівського ВП ГУНП ОСОБА_4 пояснив, що 09 вересня 2018 року було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1, який вів себе агресивно. Також було запрошено двох свідків і було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, однак він то погоджувався на проходження огляду, то відмовлявся. Врешті-решт відмовився від будь-якого проходження огляду на стан спяніння і на нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Пояснив, що частково фіксував події на свій власний мобільний телефон і саме даний запис відтворено на диску та долучено до протоколу. Водій ОСОБА_1 сам додому не поїхав, а його батько забрав автомобіль.

Свідок ОСОБА_5 під час розгляду справи пояснив, що 09 вересня 2018 року в темну пору доби його було зупинено працівниками поліції та запропоновано бути присутнім при огляді. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 то погоджувався пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, то відмовлявся. Він не чув щоб ОСОБА_1 відмовився пройти огляд в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зокрема пунктами 2,3 розділу І передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 2, 6, розділу І та пунктами 16 розділу ІІ даної Інструкції, передбачено, що у разі наявності ознак спяніння, передбачених п.3, розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки поліцейські, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктами 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, встановлено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні відтворено відеозапис розмови поліцейських з ОСОБА_1, долучений працівниками поліції до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1

Однак, суд не бере до уваги вищевказаний відеозапис, оскільки він не містить належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, і як пояснив в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4, такий відеозапис було здійснено за допомогою належного йому мобільного телефону, проте поліцейським не надано доказів в підтвердження того, що така відеозйомка відповідає вимогам чинного законодавства.

Дані, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердились в судовому засіданні та спростовані поясненнями ОСОБА_1

У відповідності до вимог ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння. Проте, поліцейським в порушення ч.1 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Пояснення поліцейського ОСОБА_4, дані ним під час розгляду справи з приводу того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та автомобіль передано батькові ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами під час розгляду справи та матеріали справи таких не містять.

Отже, поліцейським ОСОБА_4 суду не надано та в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, не спростовано твердження ОСОБА_1 з приводу того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Чир П. В.