Провадження № 33/795/49/2018
Категорія - си.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю представника потерпілого - адвоката Красненка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1, не одруженого, освіта середня, не працюючого,

закрито провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Місцевим судом встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 002585 від 20.11.2017 року вбачається, що 20 листопада 2017 року, о 20.00 год., по вул. Шевченка, 63, у м. Чернігові, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.11.3, 12.1 ПДР.

У своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а виїзд на зустрічну смугу руху водієм ОСОБА_3, в порушення вимог п.п.11.3, 12.1 ПДР, судом розцінено, як вчинене в стані крайньої необхідності, з метою уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керування ОСОБА_2, або мінімізувати настання можливих негативних наслідків ДТП.

Не погодившись із рішенням суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просив постанову місцевого суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті. Вказав на безпідставне посилання місцевим судом на Постанову Пленуму ВСУ №14, яка на його думку, стосується кримінального судочинства. Також зазначив, що відеозапис з відеореєстратора свідка ДТП не може бути доказом, оскільки зафіксований на ньому час настання ДТП не відповідає дійсності. Крім того, на даному відеозаписі неможливо ідентифікувати транспортні засоби, які зіткнулися. Зазначив, що судове рішення містить різні підстави закриття справи: спочатку в мотивувальній частині постанови зазначено, що ОСОБА_3 діяв у стані крайньої необхідності, а в резолютивній суд вказує підставу закриття справи - відсутність у діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказав, що місцевим судом не було надано правової оцінки діям ОСОБА_3 щодо перевищення ним швидкості руху, відповідно до п.12.1 ПДР. Крім того зазначив, що в порушення вимог Закону, протокол судового засідання містить пояснення свідків, які викладені російською мовою, та які в подальшому суд, перебираючи на себе функції перекладача, виклав державною мовою.

Заслухавши пояснення представника потерпілого - адвоката Красненка Ю.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №002585, 20 листопада 2017 року, о 20.00 год., у м. Чернігові, по вул. Шевченка, 63, ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.11.3, 12.1 ПДР (а.с.2).

Як слідує з матеріалів справи, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ОСОБА_3 не визнав та в суді першої інстанції пояснив, що 20.11.2017 року, близько 20.00 год., він рухався по вул. Шевченка в м. Чернігові в напрямку вул. Рокосовського, на автомобілі НОМЕР_4. Коли на перехресті з вулицею Академіка Павлова загорівся зелений сигнал світлофору, він почав здійснювати маневр випередження по лівому ряду, який був вільний від транспортних засобів, оскільки у правому ряду автомобілі лише починали рух. В цей час, зі сторони стадіону ім. Гагаріна на вул. Шевченка, раптово виїхав автомобіль НОМЕР_3, по діагоналі в напрямку вулиці Ак. Павлова. Намагаючись уникнути зіткнення з цим автомобілем, ОСОБА_3 змушений був виїхати на зустрічну смугу руху, але уникнути зіткнення не вдалося і сталась ДТП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 20.11.2017 року, близько 20 години, він виїжджав на автомобілі НОМЕР_3, зі стоянки біля стадіону імені Ю.Гагаріна на вул. Шевченка в напрямку вул. Молодчого в м. Чернігові. Перед здійсненням вказаного маневру переконався, що на світлофорі на перехресті вул. Шевченка та вул. Ак. Павлова був червоний сигнал світлофора, а для його руху не було ніяких перешкод. У напрямку вул. Рокосовського автомобілі стояли на перехресті і чекали зелений сигнал світлофора, а в напрямку вул. Молодчого автомобілі взагалі були відсутні. Він безперешкодно перетнув смугу руху в напрямку вул. Рокосовського і виїхав на смугу руху вбік вул. Молодчого. В цей час, на швидкості близько 70-80 км/год, здійснюючи маневр обгону автомобілів, що стояли перед світлофором, рухався автомобіль НОМЕР_4, який перетинав у порушення ПДР пішохідний перехід та перехрестя при виконанні маневру обгону. В результаті цього вказаний автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем потерпілого.

Допитаний у місцевому суді свідок ОСОБА_7 пояснив, що 20.11.2017 року, у вечірній час, він рухався на автомобілі «Volkswagen», який обладнаний відеореєстратором, по вул. Шевченка в м. Чернігові, в напрямку вул. Рокосовського. На перехресті з вулицею Академіка Павлова був червоний сигнал світлофора. Він зупинив автомобіль і став чекати. Він був першим у правому ряду. Лівий ряд у попутному напрямку був вільний від транспортних засобів. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, він почав рух. У цей час зі сторони стадіону ім. Гагаріна на вул. Шевченка виїхав автомобіль «ВАЗ-Калина», який рухався в напрямку вулиці Ак. Павлова. В цей момент по лівому ряду, в попутному з ОСОБА_7 напрямку, автомобіль «Subaru» здійснював маневр випередження його транспортного засобу. Він відразу ж зрозумів, що відбудеться ДТП, так і сталося. Зіткнення відбулося десь на середині проїзної частини.

З досліджених у судовому засіданні письмових пояснень ОСОБА_8 вбачається, що 20.11.2017 року, близько 20.00 год., він бачив, як від стадіону імені Гагаріна на проїзну частину вул. Шевченка в м. Чернігові різко виїхав автомобіль «Лада-Калина» та почав перетинати суцільну лінію. Самого ДТП він не бачив, бо відволікся (а.с.4).

Як убачається із переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису реєстратора, розміщеного в автомобілі свідка ОСОБА_7, 20.11.2017 року, о 21 год. 16 хв., автомобіль свідка рухався в правому ряду по вул. Шевченка в напрямку вул. Рокосовського в м. Чернігові та зупинився першим на червоний сигнал світлофора на перехресті вулиць Шевченка - Ак. Павлова. При цьому лівий ряд для руху в попутному напрямку був вільний. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, свідок ОСОБА_7 розпочав рух автомобіля. В цей момент з боку стадіону ім. Гагаріна виїхав автомобіль «ВАЗ-Калина», та перетинаючи суцільну лінію, намагався проїхати на вул. Академіка Павлова, але відбулося зіткнення з автомобілем «Subaru».

Аналіз фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення в даній справі свідчить про те, що ДТП сталася за участі двох водіїв транспортних засобів. Для правильного застосування норми закону у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує і Пленум Верховного Суду України у постанові від 23.12.2005 року № 14 «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де у пункті 7 роз'яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Згідно положень пункту 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що водій транспортного засобу може бути визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху тільки в тому випадку, якщо він не виконав якогось передбаченого цими Правилами обов'язку. В тому разі, якщо такий обов'язок на нього не покладається, він не передбачає і не повинен передбачити виникнення аварійної обстановки, тобто не порушує Правил дорожнього руху.

Отже, ОСОБА_3 вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_2, при виїзді з прилеглої території (стоянки біля стадіону ім. Гагаріна) на проїзну частину вул. Шевченка у м. Чернігові, пропустить його автомобіль, таким чином дотримається вимог п.10.2 ПДР, оскільки відповідно до п. 1.4 ПДР цілком правомірно розраховував, що й інші учасники дорожнього руху, включаючи ОСОБА_2, будуть дотримуватися правил дорожнього руху.

Натомість, ОСОБА_2, унаслідок недотримання ним вимог п. 10.2 ПДР, створив аварійну ситуацію на дорозі, що змусило ОСОБА_3 здійснити виїзд на зустрічну смугу руху, щоб уникнути зіткнення з автомобілем потерпілого.

За таких підстав, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки саме дії іншого водія ОСОБА_2, пов'язані з порушенням Правил дорожнього руху, та перебувають у прямому причинному зв'язку з настанням ДТП.

Доводи апелянта про безпідставне посилання місцевого суду у своєму рішенні на Постанову Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» не заслуговують на увагу, оскільки у ній прямо передбачено її застосування як у кримінальному судочинстві, так і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, які стосуються безпеки дорожнього руху.

Твердження ОСОБА_2, що відеозапис з відеореєстратора свідка ДТП не може бути доказом по справі, не заслуговує на увагу, оскільки розбіжності в часі на відеозапису реєстратора не впливають на правильність висновків суду. Відеозапис є безперервним, не містить накладок або пропусків. Автомобіль, зафіксований на відеозаписі, повністю збігається з маркою та кольором автомобіля, який перебуває у розпорядженні ОСОБА_2, місце ДТП повністю збігається з наведеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на різні підстави закриття справи, зазначені у оскаржуваній постанові, спростовується самою постановою, згідно з резолютивною частиною якої справа закрита за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апелянта з приводу наявності у протоколі судового засідання пояснень свідків, які викладені російською мовою є безпідставними, оскільки виступати в суді рідною або іншою мовою, якою володіє особа, є її правом, закріпленим чинним законодавством України.

Крім того, протокол судового засідання повинен містити докладний зміст записаних у першій особі показань особи, яка притягується до відповідальності, потерпілого, свідків тощо, відповідей на усні запитання. В той час, як постанова містить загальний зміст показань допитаної особи.

Відтак, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний