Номер провадження: 33/785/980/18
Номер справи місцевого суду: 520/875/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Тьосовій Я.В., за участю ОСОБА_2 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року провадження в справі про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №084876 від 10.01.2018 року, ОСОБА_2 10.01.2018 року приблизно о 19 год. 31 хв., керуючи автомобілем Renault Logan д.р.н. ВН9917НН, по вул. Фонтанська дорога, в м. Одеса, при вмиканні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю Audi TT д.р.н. ВН0019ЕМ під керуванням ОСОБА_3, що завершував рух на перехресті, в результаті чого сталося ДТП.

Не вирішуючи питання щодо наявності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду постановив закрити провадження в справі щодо останнього у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На дану постанову потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким встановити винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що суд порушив його процесуальні права, не повідомивши про розгляд справи, він був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП України, зокрема дати пояснення, заявити клопотання. ОСОБА_3 вказує, що судом справа розглядалась три місяці та вісім днів, що є грубим порушенням вимог ст. ст. 38, 277 КУпАП, та призвело до ухвалення незаконного рішення про закриття провадження по справі у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також, апелянт зазначає, що районним судом не зясовано всіх обставин, що мають значення для справи, а застосовано спрощений підхід до розгляду справи, так як прийнято до уваги неправдиві свідчення ОСОБА_2 щодо подій ДТП, чим порушено вимоги ст. ст. 268, 278 КУпАП, що перешкодило зясуванню істини по справі, позбавило ОСОБА_3 права на захист та призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; виступ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення районного суду залишити без змін; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог чинного законодавства України про адміністративні правопорушення, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягаються до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.); дрібні правопорушення повязані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

Пунктом 1 статті 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін.

За таких обставин суддя апеляційного суду дійшла висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 суддею районного суду не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає.

Суддя районного суду, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не зясувавши питання щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановив рішення про закриття справи в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В ході апеляційного розгляду, апеляційним судом встановлено, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністартивного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується долученими до справи матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №084876 від 10.01.2018 року за ст. 124 КУпАП та схемою місця ДТП (а. с. 1, 2);

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 від 10.01.2016 року, в яких останній зазначив, що 10.01.2018 року приблизно о 19 год. 39 хв. він, керуючи автомобілем марки Audi TT д.р.н. ВН0019ЕМ, на зелений сигнал світлофора, розпочав здійснення перетину перехрестя (по вул. Посмітного на 7 ст. Великого Фонтану) та завершуючи рух через перехрестя в його автомобіль, в праву сторону (в переднє праве крило) вїхав автомобіль Renault Logan д.р.н. ВН9917НН (а. с. 3);

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_4 від 10.01.2016 року, в яких останній зазначив, що 10.01.2018 року приблизно о 19 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем марки Renault Logan д.р.н. ВН9917НН, рухався зі сторони 6 ст. В. Фонтану в сторону 8 ст. В. Фонтану, на перехресті 7 ст. В. Фонтану він зупинився на червоний сигнал світлофора, загорівся зелений сигнал світлофора та він почав рух і зіштовхнувся з автомобілем д.р.н. ВН0019ЕМ (а. с. 4).

Усі вищевказані докази були досліджені суддею суду апеляційного суду з точки зору їх допустимості, достовірності та взаємозвязку, на підставі чого суддя апеляційного суду доходить висновку про те, що цими доказами в сукупності винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доводиться.

Допитаний в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 10.01.2018 року приблизно о 19 год. 31 хв. він, керуючи автомобілем марки Audi TT, д.р.н. ВН0019ЕМ, на зелений сигнал світлофора, розпочав здійснення перетину перехрестя (по вул. Посмітного на 7 ст. Великого Фонтану) та завершував рух через перехрестя під час червоного сигналу світлофора.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції зазначив, що керуючи автомобілем Renault Logan д.р.н. ВН9917НН, знаходячись в крайній правій полосі по вул. Фонтанська дорога, 20/4, почав рух на зелений сигнал світлофора. Також вказав, що бачив як автомобілі в крайній лівій та центральній смузі теж почали рух, а потім зупинилися, що свідчило про існування перешкоди для продовження ним руху, тоді ж він побачив на перехресті автомобіль Audi. ОСОБА_2 пояснив, що не мав фізичної можливості побачити автомобіль Audi.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БР №084876, складений 10.01.2018 року за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2, суддя апеляційного суду вважає, що він цілком відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому викладені дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; до протоколу долучені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також пояснення потерпілого, під час складання протоколу ніхто з учасників ДТП не заперечував проти його законності, в ньому відсутні будь-які заперечення та зауваження (а. с. 1).

Схема місця ДТП підписана учасниками ДТП без будь-яких заперечень та зауважень, в звязку з чим апеляційний суд також визнає її належним доказом (а. с. 2). В апеляційному суді учасники також погодились із схемою ДТП.

Відповідно до п. 16.5 Правил дорожнього руху України (надалі за текстом ПДР) у разі подання ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя.

Вищевикладеними матеріалами в сукупності підтверджується невідповідність дій водія ОСОБА_2 вказаним вимогам Правил дорожнього руху України, в звязку з тим, що два автомобілі, один з яких знаходився в крайній лівій смузі, а інший в центральній смузі, дотримуючись вимог ПДР, надали можливість транспортному засобу ОСОБА_3 закінчити рух через перехрестя, що підтверджується поясненнями сторін. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Renault Logan д.р.н. ВН9917НН, всупереч вимог п. 16.5 ПДР, не надав дорогу автомобілю Audi, що завершував рух через перехрестя, чим спричинив ДТП. Так, ОСОБА_2, бачив, що автомобілі в крайній лівій та центральній смузі зупинилися, бачив автомобіль Audi, проте продовжив рух. Водночас доводи ОСОБА_2 про його неможливість побачити автомобіль Audi спростовуються наявними матеріалами справи та поясненнями самого ОСОБА_2 про те, що він бачив як автомобілі в крайній лівій та центральній смузі теж почали рух, а потім зупинилися, що свідчило про існування перешкоди для продовження ним руху, тоді ж він побачив на перехресті автомобіль Audi.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені під час апеляційного розгляду докази та обставини, суддя апеляційного суду доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт довів судді апеляційного суду доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог КУпАП, а також наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому суддя апеляційного суду приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року підлягає зміні. Зокрема необхідно змінити мотивувальну частину постанови, доповнивши її обставинами вчинення ДТП та висновками щодо дій кожного з учасників ДТП.

Разом з цим, враховуючи необхідність зміни постанови, а також час складання протоколу 10.01.2018 року, і ті обставини, що правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП не є триваючим, строк накладення адміністративного стягнення починається з 10.01.2018 року і триває 3 місяці, тобто до 10.04.2018 року включно.

Таким чином на час розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в суді першої інстанції тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився.

За таких обставин провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 суддею районного суду вірно закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити, доповнивши мотивувальну частину постанови обставинами, встановленими суддею апеляційного суду. В решті постанову судді районного суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 33, 38, 247, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2018 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити, доповнивши мотивувальну частину постанови обставинами, встановленими суддею апеляційного суду.

В решті постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5