Номер справи 623/2180/18
Номер провадження 3/623/424/2018
ПОСТАНОВА

іменем України

02 жовтня 2018 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, пенсіонера, не одруженого, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною першою статті 130 КУпАП.

Правопорушник з вимогами статті 268 КУпАП ознайомлений.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №026997 від 13 липня 2018 року громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох понятих, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що він їхав в місто Ізюм, його зупинив інспектор у військовій формі, представився, взяв документи, через 15 хвилин підійшов до автомобіля і спитав, чи буде він їхати в лікарню. На запитання ОСОБА_1 з якою метою, інспектор не відповів. Потім приїхали працівники поліції, знову запитали про те, чи буде він їхати в лікарню, зупинили двох понятих, склали протокол, дали йому на підпис. Сам протокол він не читав, оскільки не мав при собі окулярів. Протокол підписав власноруч, копію йому не вручали, пояснення також він сам підписав, від керування не відсторонили.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні 02 жовтня 2018 року відмовився від виклику та допиту в якості свідка ОСОБА_3, вважає, що саме на інспектора, який складав протокол, покладається обов`язок направити свідка до суду.

В подальшому в судові засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду 02 жовтня 2018 року клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши подане клопотання, відмовив у його задоволенні, виходячи з того, що будь - яких доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання не надано.

Відповідно до вимог частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 і 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов'язковою. Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю правопорушника як це передбачено приписами частини першої статті 268 КУпАП.

Зважаючи на стислі строки розгляду справи, те, що судом здійснені заходи з повідомлення правопорушника про дату, час та місце розгляду справи були належними, а правопорушник мав бути заінтересований для вжиття заходів для явки до суду, інтереси правопорушника під час розгляду справи представляє захисник, то суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника за наявними у справі документами.

Дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, інспекторів СРПП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4, ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, працівника поліції ОСОБА_7, судом встановлено наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 липня 2018 року серії БР №026997 13 липня 2018 року о 10 годині 10 хвилин на 629 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський водій ОСОБА_1 керував автомобілем Хюндай-Туксон, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння: почервоніння очей, запах алкоголю з рота, від медичного освідоцтва відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП ОСОБА_4 повідомив, що 13 липня 2018 року о 08 годині він заступив на чергування, йому зателефонували і повідомили, що на блокпосту, який розташований на 630 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський, закінчились бланки протоколів та був зупинений водій з явними ознаками спяніння. Приїхавши на блокпост, водій ОСОБА_1 свідку пояснив, що пив пиво, після чого було зупинено двох понятих та в їх присутності двічі запропоновано водію пройти медичний огляд на стан спяніння. ОСОБА_1 відмовився, тому свідком було складено протокол про адміністративне правопорушення, опитано понятих, складання протоколу фіксувалося на відео.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП ОСОБА_5 повідомив, що 13 серпня 2018 року він заступив на чергування з ОСОБА_4, близько 10 години надійшов виклик, поїхали на 629-630 км. на блокпост, де був раніше зупинений автомобіль Хюндай, яким керував ОСОБА_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Водію запропонували проїхати до Ізюмської ЦМЛ для проходження огляду на стан спяніння, водій відмовився, потім запросили двох понятих, в присутності яких запропонували знову водію пройти огляд, він відмовився. Заперечень щодо того, що не він керував автомобілем, за весь час спілкування, від ОСОБА_1 не надходило. ОСОБА_4 було складено протокол, який правопорушник підписав, двоє понятих, заперечень на протокол не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що його зупинили працівники поліції, запросили бути понятим, потім зупинили другого понятого, в їх присутності поліцейський ОСОБА_4 запропонував водію пройти медичний огляд на стан спяніння в Ізюмській ЦМЛ, в присутності двох понятих водій відмовився, пояснив, що пив пиво і керував автомобілем. Потім поліцейські склали протокол, який підписав свідок та другий понятий. Направлення на проходження медичного огляду при свідкові не виписувалось. Записали пояснення свідка, які він підписав, зауважень в нього не було. За весь час свідок не чув від ОСОБА_1 заперечень про те, що не він керував автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомив суду, що він, працюючи на посаді старшого інспектора батальйону поліції «Харків», здійснив зупинку громадянина ОСОБА_1, який їхав зі сторони Донецької області. ОСОБА_1 надав для огляду своє пенсійне посвідчення ветерану МВС, документів, що стосуються права керування транспортним засобом, спочатку не надавав. Він почув запах алкоголю з порожнини рота, обличчя, щоки у ОСОБА_1 були червоні, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, була помітна хитка хода. Після чого інспектор подзвонив начальнику райвідділу відносно направлення співробітників поліції для складання протоколу, оскільки у нього протоколів не було. Приїхали співробітники поліції, які почали складати протокол, зупинили двох понятих для фіксації відмови від проходження огляду громадянином ОСОБА_1. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Факт правопорушення підтверджується письмовими доказами - протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №026997 від 13 липня 2018 року (а.с. 2), письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1, написаними власноручно на окремому аркуші (а.с. 5), поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_3, який пояснив, що 13 липня 2018 року він був запрошений в якості понятого під час складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції, в його присутності ОСОБА_1 підтвердив що він випив 1,5 л. алкогольного пива, керував автотранспортним засобом та відмовляється від проходження огляду (а.с. 6, 7), рапортом старшого інспектора роти №1 ВСП ПОП «Харків» ГУНП в Харківській області (а.с. 8).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі- ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або підвпливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння; а так само і відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 6 вказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як встановлено судом правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження будь - яким способом огляду на стан його сп`яніння, а тому посилання захисника на те, що невірно обраний спосіб проведення огляду судом не приймається до уваги. Слід розрізняти дві взаємовиключні порушення правил Дорожнього руху України - за відмову водія від проходження, та за перебування у стані сп`яніння і доказів того, що ОСОБА_1 погодився на проходження, однак в подальшому вважає саму процедуру проведення огляду незаконною, суду не надано, підстав вважати що свідки або працівники поліції дали неправдиві свідчення, немає.

Суд вважає що пояснення понятого, інспектора, свідків є логічними, чіткими та послідовними, підтверджують факт того, що правопорушник здійснював керування транспортним засобом та відмовився від проходження відповідного медичного огляду на стан сп`яніння.

Аналізуючи досліджені докази, співставляючи пояснення правопорушника, свідків та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії правопорушника ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заперечення захисника ОСОБА_2 грунтуються на довільному тлумаченні норм законодавства, що регламентують порядок проходження огляду на стан сп`яніння та показів свідків, посилання ОСОБА_1 на те, що від підписав пояснення, не читаючи їх, судом вважаються такими, що направлені на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності, адже ОСОБА_1 в колишньому був співробітником міліції та повинен знати свої права та обов`язки, в тому числі і те, що він, підписуючи пояснення, фіксує своїм підписом правильність змісту таких пояснень.

Стаття 53 ЗУ «Про дорожній рух» визначає відповідальність за порушення законодавства про дорожній рух згідно чинного законодавства.

Стаття 27 КУпАП - штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 30 КУпАП України визначає, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв'язку з інвалідністю, за винятком випадків ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання - судом не встановлено.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Виходячи з вищевикладеного, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1, який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, і тому суддя вважає за можливе застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Керуючись статтями 27, 30, 33, 36, 40-1, частиною першою статті 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, пенсіонера, не одруженого, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, та притягнути до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 гривні 40 копійок.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.П. Одарюк