Провадження № 3/243/3026/2018
Справа № 243/9996/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли із Словянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, громадянки України, інваліда І групи, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Як видно із протоколу ГП № 212877 від 10 жовтня 2018 року, о 18 год. 00 хв. 10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ухилялася від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що виразилось у систематичному вживанні алкогольних напоїв, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення Серія: ГП № 212877, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в якому останній, були розяснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та положення статті 63 Конституції України. Заяв чи клопотань від неї не надійшло.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду адміністративної справи в суді, в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило.

Судом досліджені також наступні документи, додані до протоколу про адмінправопорушення:

Згідно із рапортом ст. інспектора Словянського ВП, згідно із яким, в ході моніторингу мережі Інтернет було виявлено коментар про невиконання батьками своїх обовязків відносно 6 - річної доньки, які мешкають за адресою: м. Словянськ, вул. Паркова, 5/22 (а.с. 4);

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1В, згідно із якими її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 не відвідує дитячий садок у звязку із тим, що перебуває разом із нею. Коли дитина гуляє на дворі, вона не залишає її без нагляду. Одного разу за місцем її проживання з донькою, приходив батько дівчинки в стані алкогольного спяніння та сильно стукав у двері, що могло потурбувати сусідів. Донька забезпечена всім необхідним для проживання разом з нею в квартирі (а.с.5);

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3, в яких остання зазначила, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1 вже приблизно 3 роки. Десять днів тому, до квартири № 22 по вул. Парковій заселилася родина з малолітньою дитиною. Вона почала помічати, що малолітня дівчинка ОСОБА_2 часто перебуває на вулиці вдягнена не по сезону. Також були випадки коли дитина не могла попасти додому через те, що їй ніхто не відчиняв двері до квартири. В квартирі часто знаходяться сторонні люди в стані алкогольного спяніння (а.с.6);

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4, в яких остання пояснила, що вона мешкає у квартирі АДРЕСА_2 протягом 20 років. ОСОБА_1 переїхала до квартири АДРЕСА_3 разом з 6 - річною донькою ОСОБА_2 та співмешканцем близько 10 днів тому. За даний проміжок часу вона неодноразово бачила як близько 19-30 годин малолітня ОСОБА_2 перебувала на дворі без нагляду дорослих (а.с.7);

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5, яка пояснила, що їй відомо про те, що ОСОБА_1 систематично вживає алкогольні напої, та вона неодноразово бачила її в стані алкогольного спяніння (а.с.8)

Суду також представлені копія паспорту порушниці та копія свідоцтва про народження.

Частиною першою ст. 184 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність батьків за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Виходячи з аналізу норм чинного СК України, процес виховання дитини передбачає перш за все активну поведінку батьків щодо участі в цьому процесі. Норми ст. 184 КУпАП України передбачають адміністративну відповідальність, яка настає при винній поведінці батьків (одного з батьків) або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, зокрема за ухилення від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини.

За змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, відповідно до викладених у протоколі обставин, зазначено що ухилення від виконання батьківських обовязків полягає у систематичному вживанні алкогольних напоїв, при цьому таке систематичне вживання підтверджується лише поясненнями свідків, та відсутні будь-які докази з медичних установ, а також з поліції.

Слід зазначити, що саме по собі вживання алкогольних напоїв, особливо за умови, якщо воно має системний характер, є безумовно соціальним явищем, яке має негативний вплив на виховання дітей, разом з тим само по собі воно є лише причиною, наслідком якої може стати ухилення від виконання батьківських обовязків по забезпеченню умов для належного виховання та утримання неповнолітніх осіб.

За таких обставин, в порушення вимог ст.. 256 КУпАП, в протоколі не конкретизовано та не викладено суть правопорушення в чому саме полягало ухилення від виконання батьківських обовязків можливо з причини систематичного зловживання спиртними напоями, як то відсутні належні умови проживання та виховання дитини(відсутність нормального харчування, одягу, незабезпечення умов для духовного розвитку дитини, зокрема за місцем проживання немає окремо виділеного місця для дитини ліжка, письмового столу, місця для збереження іграшок тощо).

Суд вкотре наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

В рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Відповідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що в протоколі про адмінправопорушення в порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначена суть правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАПта не відображено всіх істотних ознак складу вказаного правопорушення, враховуючи ту обставину, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст. 284 ч.1 п. 3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1,130,188-28, 280,283-284,287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України провадженням закрити, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6