Справа № 717/1201/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, керівника товариства з обмеженою відповідальністю „Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П. І,-

ВСТАНОВИВ:

У період з 20 по 21 серпня 2018 року управлінням Держпраці у Чернівецькій області було проведено перевірку по питанню додержання законодавства України про працю ТзОВ „Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П. І.

Під час проведення перевірки виявлено, що в порушення вимог ст.ст. 12-15 КЗпП України в ТзОВ „Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П. І колективний договір між керівником ТзОВ та представником від трудового колективу не укладено.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 29, 142 КЗпП України на ТзОВ „Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П. І працівників не ознайомлюють з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

В порушення вимог ст. 57 КЗпП України на ТзОВ „Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П. І не визначено режим роботи для працівників, які працюють за сумісництвом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 Також не визначено режим роботи для працівників за основним місцем роботи ОСОБА_18 та ОСОБА_19

В порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України „Про оплату праці - роботодавець не забезпечив достовірний облік виконуваної працівниками роботи та достовірний бухгалтерський облік витрат на оплату праці. Так, в табелі обліку відпрацювання робочого часу за серпень 2018 року зазначено, що ОСОБА_17 відпрацював 22 робочі дні по 2 години за зміну, всього 44 годин в місяць, але у відомості нарахування заробітної плати за серпень 2018 року ОСОБА_17 нарахована заробітна плата за відпрацьовані 152 годині. Відповідно до табелю обліку відпрацювання робочого часу за серпень 2018 року у працівників ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зазначено, що дані працівники відпрацювали по 44 годині, а заробітна плата нарахована та виплачена даним працівникам за відпрацьовані 176 годин.

В порушення вимог частин 1-3 ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам виплачується один раз на місяць. Так, за грудень 2017 року заробітна плата працівникам виплачена 18 січня 2018 року (відомість на виплату готівки № 1), за січень 2018 року - 13.02.2018 року, за березень 2018 року - 20.04.2018 року, за квітень 2018 року - 14.05.2018 року.

В порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100: абзац перший пункту 2 розділу ІІ; пункт 7 розділу IV, пункт 10 розділу IV - при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування компенсації за невикористану відпустку працівникам ОСОБА_16 та ОСОБА_13 розрахунок проведено, виходячи з виплат за останні 14 календарних місяців роботи, в тому числі включено останній місяць роботи працівника, що призвело до збільшення календарних днів, що включені в розрахунок, в наслідок чого, зменшено розмір середньої заробітної плати. При обчисленні середньої заробітної плати для нарахування компенсації за невикористану відпустку працівнику ОСОБА_17 взято до уваги розрахунковий період за проміжок часу з квітня 2017 року по серпень 2017 року, а фактично працівник прийнятий на роботу з 19.05.2017 року і звільнений 31.08.2017 року. Також при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування виплат за час щорічної відпустки не проведено корегування на коефіцієнт підвищення посадових окладів у розрахунковому періоді за проміжок часу до підвищення. Так, ОСОБА_16 та ОСОБА_13 при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування виплат за час щорічної відпустки взято до уваги розрахунковий період за проміжок часу з травня 2017 року по липень 2018 року. Підвищення посадового окладу відбулося в січні 2018 року на коефіцієнт 1,1634. Проте, розрахунок проведено без врахування даного коефіцієнту, що призвело до невірного обчислення середньої заробітної плати. Аналогічно розрахунок середньої заробітної плати проведено працівникам ОСОБА_19, який звільнений з 27.06.2018 року та ОСОБА_15, який звільнений з 31.10.2017 року.

В порушення вимог частини 1 статті 116 КЗпП України - ОСОБА_19 звільнено з 27.06.2018 року, а остаточний розрахунок з ним проведено 06.07.2018. Також ОСОБА_17 звільнено з 31.08.2017 року, а остаточний розрахунок з ним проведено 06.09.2017 року.

В порушення вимог частини 1 статті 117 КЗпП України - звільнені працівники ОСОБА_19 та ОСОБА_17 у день звільнення були на роботі. Остаточний розрахунок із ними у день звільнення не проведено. Проте, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_19 та ОСОБА_17 не нараховувався і не виплачувався.

В порушення вимог статті 66 КЗпП України - працівникам не визначено час для відпочинку і харчування.

В порушення вимог частини 4-5 статті 79 КЗпП України - графік відпусток для працівників не розроблено.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення та актом інспекційного відвідування.

Вважаю, що справу в частині притягнення ОСОБА_1 до від повільності за порушення ст. 57 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, частин 1-3 ст. 115 КЗпП України, слід закрити.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Вважаю, що ОСОБА_1О слід визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП за порушення вимог статтей 12-15, 29, 57, 66, 116, 142 КЗпП України та ст. 30 Закону України „Про оплату праці.

При накладенні на ОСОБА_1О адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини та інші обставини справи.

Зокрема враховується, що ОСОБА_1О вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 38, 280, 283, 284 КУпАП :

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) судового збору.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП в частині притягнення до відповідальності за повільності за порушення ст. 57 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, частин 1-3 ст. 115 КЗпП України - закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд.

С У Д Д Я: