Справа № 577/4034/18
Провадження № 3/577/877/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" жовтня 2018 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Кравченко В.О., з участю прокурора Данилюка А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проходить службу у в/ч Т оазо на посаді командира відділення, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт НОМЕР_1 , виданий Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області 20.02.2003 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,-

за вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу ГУНП в Сумській області №221 о/с від 08.06.2017 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби.

09.06.2017 року ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, ознайомлений та попереджений про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за період не охоплений раніше поданими деклараціями у день припинення діяльності, що визначено ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Проте, ОСОБА_1 подав декларацію із запізненням, лише 20.07.2018 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю і пояснив, що несвоєчасне подання декларації відбулось внаслідок неуважнсті.

Прокурор вважає вину ОСОБА_1 доведеною, а тому пропонує застосувати до останнього стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення також підтверджується представленими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення № 22-2018 від 12.09.2018 року, наказом про звільнення, попередженням про необхідність подання декларації, повідомленням НАЗК, витягом з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» тощо (а.с. 1-8,14-30).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено положеннями ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП встановлює відповідальність, за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У примітці зазначено, що субєктом правопорушень по цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За приписом ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Дана декларація подається не пізніше дня такого припинення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 несоєчасно подав декларацію, проти чого не заперечував.

До обставин, які пом`якшують відповідальність порушника, слід віднести щире каяття, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувавсяч.

Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

Водночас, вирішуючи питання щодо можливості накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст. 22 КУпАП, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Жодних застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст. 22 КУпАП закон не містить.

Таким чином, враховуючи обставини справи, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги суб`єктивне ставлення останнього до вчиненого, а саме те, що він не мав на меті умисно приховати свій майновий стан, а також не мав умислу на вчинення даного правопорушення, скоїв правопорушення лише виходячи з юридичної необізнаності, щиро розкаявся у вчиненому, дане правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків суспільним або державним інтересам, слід дійти висновку про можливе звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 34, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого порушення і обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. О. Кравченко