Справа № 367/4297/18
Провадження №3/367/1722/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2018 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Пархоменко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту внутрішньої безпеки Київського обласного управління, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2., с.Горенка,

вул.Лісна, 47,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №5/2018 від 06.06.2018 року, майора поліції ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 29.04.2017 №347 о/с призначено начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського відділу поліції.

07.11.2015 ОСОБА_1 прийнято присягу працівника Національної поліції України. Таким чином, майор поліції ОСОБА_1 є субєктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». 07.12.2017 ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, передбачених Законом України «Про запобігання корупції». Субєкт декларування ОСОБА_1 15.03.2017 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та унікальний ідентифікатор документа https://public.nazk.gov.ua/declaration/0da64f4d-baaf-41da-a937-b6a197b3f47c).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.12.2017 №736 о/с, майора поліції ОСОБА_1 (0040004), начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського відділу поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 з 12.12.2017.

14.12.2017 ОСОБА_1 особисто отримав трудову книжку, про що свідчить розписка в особовій справі. Самез цього часу у відповідності до підпункту 2 п.5 р.ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, в ОСОБА_1 виник обовязок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність. З моменту звільнення (припинення діяльності) ОСОБА_1 був зобовязаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , яка припиняє діяльність, за період з 01.01.2017 по 12.12.2017, не пізніше наступного дня після звільнення. Зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 отримав трудову книжку 14.12.2017, що і є моментом припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (згідно Рішення НАЗК №19 від 06.09.2016), тому крайнім терміном подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, для субєкта декларування ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 12.12.2017, в даному випадку є 23:59:59 год. 15.12.2017 р.

Проте установлено, що субєкт декларування ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, лише 22.12.2017 р. (гіперпосилання на декларацію в Реєстрі та унікальний ідентифікатор документа https://public.nazk.gov.ua/declaration/d58a7226-28f6-41d3-984f-24de37e5a7ee).

Згідно з інформацією ДП «УСС», що здійснює технічну підтримку функціонування Реєстру, обмежень у доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 12.12.2017 по 15.12.2017 не було. Таким чином, у ОСОБА_1 була технічна можливість своєчасно подати декларацію особи яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_1, будучи субєктом декларування, не вперше подаючи декларацію та, відповідно, будучи ознайомленим з вимогами Закону №1700-VII, субєктом на якого поширюється дія цього Закону, та, згідно з абзацом 14 частини 1 ст.1 цього ж Закону, субєктом декларування, 12.12.2017 звільнившись з органів поліції (припинивши діяльність), безвідповідально поставився до виконання своїх обовязків, як субєкта декларування, щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше наступного дня після звільнення, вчасно її не подав,та з часом усвідомивши протиправність своєї бездіяльності, з метою припинення порушення вимог Закону, несвоєчасно без поважних на те причин, лише 22.12.2017, умисно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,, яка припиняє діяльність, за період з 01.01.2017 по 12.12.2017, яку зобовязаний був подати до 23:59:59 год. 15.12.2017, чим порушив вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 р. №1700-VII та підпункту 2 пункту 5 р.ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Причиною несвоєчасного подання декларації перед звільненням є безвідповідальне ставлення ОСОБА_1 до своїх обовязків як субєкта декларування.

Місце вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, що передбачено ч.1 ст.172-6 КУпАП, в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію особи яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, через мережу Інтернет в будь-якому місці, тому місце вчинення слід вважати орган в якому припинено діяльність повязану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: Київська обл., м.Ірпінь, вул.Мінеральна, 7А, оскільки субєктом декларування він є у звязку із звільненням з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 22.12.2017 р., тобто дата несвоєчасного подання декларації перед звільненням.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , є дата зібрання всіх матеріалів, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, а саме 06 червня 2018.

Згідно протоколу №6/2018 від 06.06.2018 р., майор поліції ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 29.04.2017 №347 о/с призначено начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського відділу поліції. 07.11.2015 ОСОБА_1 прийнято присягу працівника Національної поліції України. Таким чином, майор поліції ОСОБА_1 є субєктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

07.12.2017 ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, передбачених Законом України «Про запобігання корупції». Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.12.2017 №736 о/с, майора поліції ОСОБА_1 (0040004), начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського відділу поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 з 12.12.2017.

На виконання абзацу 1 ч.2 ст.45 Закону №1700-VII, субєкт декларування ОСОБА_1 22.12.2017 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та унікальний ідентифікатор документа https://public.nazk.gov.ua/declaration/d58a7226-28f6-41d3-984f-24de37e5a7ee).

На виконання абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону №1700-VII, субєкт декларування ОСОБА_1, як особа яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 23.05.2018 подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (гіперпосилання на документ в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та унікальний ідентифікатор https://public.nazk.gov.ua/declaratio/d4e13835-b198-4e06-bb1d-4380c3b1ff1b).

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону №1700-VII, особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною 1 статті 45 Закону №1700- VII порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Приписами ч.1 ст.45 Закону №1700- VII визначено, що субєкти декларування зобовязанні щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначаються. Таким чином, кінцевим часом подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з абзацом 2 ч. 2 ст.45 Закону №1700-VII, без порушень цього Закону у даному випадку, є час 23:59:59 год. 31.03.2018 р.

Як встановлено раніше, ОСОБА_1, як особа яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 р., лише 23.05.2018, тобто пізніше встановленого Законом строку.

Згідно з інформацією ДП «УСС», що здійснює технічну підтримку функціонування Реєстру, в період з 09:00 до 09:50 02.01.2018 та з 12:00 до 12:40 15.03.2018 Реєстр працював з помилками або доступ до його компонентів був відсутній. В іншій же період складова для подання електронних документів ІТС Реєстр функціонував у штатному режимі.

Таким чином, у ОСОБА_1 була технічна можливість своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає у порушенні встановленого Законом №1700- VII термінів подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за відповідний період.

ОСОБА_1, будучи субєктом декларування, не вперше подаючи декларацію та, відповідно, будучи ознайомленим з вимогами Закону №1700- VII, усвідомлював відповідальність та можливі наслідки порушення ним встановлених Законом термінів подання декларації, але свідомо їх допустив, що характеризує його безвідповідальне ставлення до виконання вимог цього закону.

Обєктивних причин, що унеможливлюють вчасне подання щорічної декларації перед звільненням ОСОБА_1 працівниками Департаменту внутрішньої безпеки не встановлено.

Зважаючи на викладене вище, ОСОБА_1, звільнившись з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського відділу поліції, та будучи, згідно з підпунктом «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1700-VII, субєктом на якого поширюється дія цього Закону, та, згідно з абзацом 14 ч.1 ст.1 цього ж Закону, особою, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, безвідповідально поставився до виконання свого обовязку визначеного абзацом 2 ч.2 ст.45 Закону №1700- VII , вчасно не подав декларацію за 2017 рік та з часом усвідомивши протиправність своєї бездіяльності, з метою припинення порушення вимог Закону , несвоєчасно, без поважних на те причин, лише 23.05.2018, умисно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, яку зобовязаний був подати до 00:00 год. 01.04.2018, чим порушив вимоги абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону №1700- VII, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Причиною несвоєчасного подання без поважних причин декларації є безвідповідальне ставлення субєкта декларування ОСОБА_1 до виконання вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону №1700- VII.

Місце вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, що передбачено ч.1 ст.172-6 КУпАП, є останнє місце роботи ОСОБА_1, а саме Ірпінський ВП ГУ НП в Київській області, що розташований за адресою: Київська обл., м.Ірпінь, вул.Мінеральна, 7-А, оскільки субєктом декларування він є у звязку із звільненням з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Ірпінського ВП ГУНП в Київській області.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є час несвоєчасно без поважних на те причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, тобто 23.05.2018.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та особи, яка його вчинила, слід вважати дату зібрання достатніх доказів вчиненого особою такого адміністративного правопорушення, а саме 06.06.2018.

В судовому засіданні прокурор просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Представник установи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення повязане з корупцією, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, в яких повідомив, що 06.06.2018 р. стосовно нього складено протокол №5/2018 та 6/2018 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП. Вищевказані протоколи складено в порушення вимог ст.256 КУпАП, оскільки в них невірно зазначено місце його реєстрації. Обєктивні причини неподання декларації взагалі не встановлювалися, що свідчить про упереджений розгляд адміністративних матеріалів. Згідно листа ВАСУ, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення повязані з корупцією (вих.223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р.), відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасного такого подання. Крім того, з текстів протоколу слідує, що ним умисно 22.12.2017 р. та 23.05.2018 р., було подано декларації, що суперечить змісту зн.6 ч.1 ст.172 КУпАП. Подання декларації підтверджує відсутність субєктивної сторони правопорушення визначеною ст.10 КУпАП. Несвоєчасне подання декларації зазначене в вищевказаних протоколах зумовлене відсутністю доступу до всесвітньої мережі Інтернет за місцем його проживання, та неможливістю отримання достовірних відомостей про доходи за останнім місцем роботи, так як в Ірпінському МВ ГУ МВ України відсутній бухгалтер, та в той же час доступ до адміністративних будівель частково обмежено. Також в памятці про ознайомлення з деякими нормами корупційного законодавства не зазначено терміни подання декларації після звільнення, у звязку з чим подаючи декларації йому було відомо про пропущені терміни, також його майновий стан за період, що охоплювали подані декларації суттєво не змінився. Своєї вини у вчинених адміністративних правопорушеннях він не визнає та просив суд закрити провадження, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таку ж думку висловила й судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі від 22 травня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією, вказала, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією повинні також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (відповідно до вимог діючої на даний час редакції ст. 52 Закону), зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією від 22.05.2017 р., зазначено, що в ч.1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених ч.2 ст.45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд прийшов до висновку, що датою вчинення адміністративного правопорушення , повязаного з корупцією є 22.12.2017 р., тобто дата несвоєчасного подання декларації перед звільненням, а також відповідно до протоколу № 6/2018, часом вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є час несвоєчасно без поважних на те причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, тобто 23.05.2018.

Таким чином, станом на час розгляду справи та ухвалення судового рішення з дати виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч. 3 ст. 38 КУпАП України закінчився.

Згідно з п. 1 та п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події та складу адміністративного правопорушення та закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.172-6 КУпАП, а також відповідно до розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією від 22.05.2017 р., в разі припинення здійснення діяльності взагалі не визначено термін подачі декларації уповноважених на те осіб, тому суд вважає, що провадження по даній справі необхідно закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 9, 38, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.

У відповідність до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: О.В. Пархоменко