Справа № 703/3763/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління Служби безпеки України в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого начальником станції ім..Т.Шевченка виробничого підрозділу Шевченківської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», РНОКПП НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2018 року головним спеціалістом СОДТ УСБУ в Черкаській області Сагайдаком В.М. складено протокол №34 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, відносно начальника станції ім.Т.Шевченка виробничого підрозділу Шевченківської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1, відповідно до якого, останній в період з 31 березня 2017 року по 07 квітня 2017 року виїжджав до іноземної держави (Єгипет) у приватних справах, проте в порушення вимог ст.28 Закону України «Про державну таємницю», п.п.696, 698 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939, взятих на себе зобов'язань щодо збереження державної таємниці не виконав та письмово не повідомив керівника установи та РСО про свій виїзд за кордон, в зв'язку з чим не пройшов інструктаж перед виїздом за кордон та співбесіду після повернення, чим створив передумови до витоку секретної інформації.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та просив його суворо не карати. Зазначив, що дійсно маючи з 2008 року допуск до державної таємниці у березні 2017 року виїздив за кордон, при цьому про це не повідомляв осіб, які надали йому доступ до державної таємниці.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного:

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №43 від 09 жовтня 2018 року, складеного відносно ОСОБА_1, останній порушив вимоги ст.28 Закону України «Про державну таємницю», п.п.696, 698 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Згідно ст.28 Закону України «Про державну таємницю» від 21 січня 1994 року №3855-XII, громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов'язаний: повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 вищевказаного обов'язку, передбаченого ст.28 Закону України «Про державну таємницю», не виконав та письмово не повідомив керівника установи та РСО про свій виїзд за кордон, в зв'язку з чим не пройшов інструктаж перед виїздом за кордон та співбесіду після повернення, чим створив передумови до витоку секретної інформації.

Вищевикладене твердження повністю підтверджується показами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, які надані в судовому засіданні, відповідно до яких, він вину у вчиненні адміністративного право рушення визнав у повному обсязі; а також сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №34 від 09 жовтня 2018 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; випискою з акту перевірки стану охорони таємниці у Виробничому підрозділі Шевченківської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 09 жовтня 2018 року, відповідно до якої, комісією Управління СБУ в Черкаській області під час перевірки виявлено факт порушення законодавства України у сфері охорони державної таємниці начальником станції ім.Т.Г.Шевченка ОСОБА_1, якому в 2008 році надано допуск до державної таємниці за формою 3; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 09 жовтня 2018 року, відповідно до яких, він являється начальником 1-го сектору ВП «Шевченківська дирекція залізничних перевезень» та ОСОБА_1 він не проводив інструктажу при виїзді останнього за кордон та співбесіду при поверненні його з приватної поїздки, оскільки останній його не повідомляв про виїзд за кордон у березні 2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 09 жовтня 2018 року, відповідно до яких, вона являється старшим інспектором 1-го сектору ВП «Шевченківська дирекція залізничних перевезень» та ОСОБА_1 не повідомляв про виїзд за кордон у березні 2017 року; копією наказу №130/ос від 27 березня 2014 року по особовому складу, відповідно до якого, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника станції ім.Т.Шевченка ДП «Одеська залізниця» з 18 березня 2014 року; копією зобов'язання ОСОБА_1 від 08 січня 2008 року у зв'язку з допуском до державної таємниці, відповідно до якої, останній ознайомлений з нормами законодавства щодо обмеження прав у зв'язку з допуском до державної таємниці та попереджений про відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю; копією допуску ОСОБА_1 до державної таємниці від 04 лютого 2008 року, відповідно до якого, останньому надано допуск до державної таємниці за формою 3 (три).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, а саме: «Порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці».

Разом з тим, відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 696 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939, граничним часом письмового повідомлення про виїзд до іноземної держави є час, що передує виїзду до іноземної держави.

Аналізуючи зазначену норму, суд приходить до висновку, що подання письмового повідомлення про виїзд до іноземної держави має певний проміжок часу, який розпочинається з часу виникнення бажання у особи здійснити такий виїзд до часу, коли особа безпосередньо виїздить до іноземної держави, з врахуванням часу необхідності проведення з такою особою відповідного інструктажу.

Враховуючи, що, як встановлено судом, ОСОБА_1 виїздив за кордон до Єгипту 31 березня 2017 року, відтак саме до вказаної дати зобов'язаний був подати письмове повідомлення посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці.

Триваючим адміністративним проступком є проступок, пов'язаний з тривалим, безперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, які припиняються безпосередньо внаслідок їх виявлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-6 КУпАП не відноситься до триваючого правопорушення, в зв'язку з чим на нього не може бути накладено адміністративне стягнення з моменту його виявлення.

Крім того, ч.4 та ч.5 ст.38 КУпАП визначений вичерпний перелік статей КУпАП за вчинення яких адміністративне стягнення може бути накладено з моменту виявлення адміністративного правопорушення, при цьому ст.212-6 КУпАП такий перелік не містить.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 31 березня 2017 року, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно останнього строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився.

Матеріали адміністративної справи надійшли до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 17 жовтня 2018 року, тобто після закінчення строку, протягом якого на ОСОБА_1 може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення.

З наведеного вбачається, що суд з об'єктивних причин не мав можливості розглянути справу в термін, у який особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності після скоєння правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Одночасно, суд має зазначити, що при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що судом на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, адміністративне стягнення не накладається, судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення стягненню з останнього не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, п.6 ч.1 ст.212-2, ст.ст.247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.М. Борєйко