ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/11/18 Справа № 200/5062/18 Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого - судді Джерелейко О.Є., за участю: захисника Воронко В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року щодо

ОСОБА_2, громадянина України, який працює директором КП "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, відповідно до заяви члена Ради адвокатів Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 12 січня 2018 року, ОСОБА_2, будучи директором КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, перебуваючи 21 грудня 2017 року за місцем своєї роботи, неправомірно порушив вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: не надав документи на адвокатський запит від 13 грудня 2017 року адвоката ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України від 05.07.2012 р. № 5076-УІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2, будучи директором КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, неправомірно порушив вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Постановою Бабушкінкого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 212-3КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення процесуального строку, та просить поновити строк для оскарження, а постанову скасувати як незаконну і необґрунтовану, прийняту з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у адміністративній справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Посилається на те, що він не був сповіщений належним чином про місце і час розгляду справи відносно нього, тому не з"явився в судове засідання.

Вважає, що має місце порушення права на захист.

Повний текст зазначеної постанови він не отримував.

12 липня 2018 року з веб-порталу "Судова влада України" розділу "Стан розгляду справ", ОСОБА_2 випадково стало відомо щодо ухваленої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.9 ст.212-3 КУпАП.

Зазначив, що надання на думку адвоката нібито неповної «інформації на адвокатський запит датовано - 21.12.2017року, тоді як постанову про накладення стягнення винесено - 28.03.2018р., тобто із порушенням 3-х місячного строку накладення адміністративного стягнення, що суперечить п. 7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом було порушено його право на захист, оскільки останній не зміг надати докази до суду першої інстанції, які в сукупності характеризують його особистість та обставини справи.

На його думку, під час розгляду справи судом першої інстанції, були порушені вимоги ст.ст. 7, 9-10, 245, 248, 251, 252, 268, 269, 278, 280 КУпАП, ст.ст. 8, 129 Конституції України та ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», а саме - принципів законності, справедливості і неупередженості суду, а також змагальності і рівності учасників судового процесу щодо своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Вважає, що судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не з'ясовано обставини щодо вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а викладені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги ОСОБА_2 щодо поновлення строку апеляційного оскарження постанови підлягають задоволенню, оскільки постанова суду виносилась без його участі, судом не направлялось ОСОБА_2 повідомлення про розгляд справи, з часу отримання постанови останній в десятиденний строк звернувся з апеляційною скаргою.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги дотримані не були, а тому рішення суду є незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 21.12.2017 року за № 1527/6 директором КП "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради ОСОБА_2 надано письмову відповідь на адвокатський запит про відмову у наданні документів по першому питанню, в зв"язку з тим, що затребувана інформація та документи відносяться до інформації з обмеженим доступом, а по другому питанню повідомлено про відсутність договору про передачу майданчика для паркування, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не спростовано посилання ОСОБА_2 на те, що затребувана адвокатом інформація має обмежений доступ.

Також відсутні відомості, чи були наявні можливості для надання ОСОБА_2 затребуваної інформації щодо другого питання.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка його складала ОСОБА_5, не долучені документи, які підтверджують її повноваження.

Також, відповідно до цього ж протоколу, викликаний на 15.02.2018 року до Ради адвокатів Дніпропетровської області для надання пояснень директор КП "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради ОСОБА_2 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Між тим, Радою адвокатів Дніпропетровської області не надано підтвердження про отримання ОСОБА_2 вказаного виклику.

Враховуючи зазначене, суд, при винесенні оскаржуваної постанови, не надав оцінки та аналізу вказаним у справі обставинам, та в порушення вимог ст. ст.245,252,280 КУпАП, не з'ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова судді містить лише опис обставин, установлених при розгляді справи без наведення доказів, на підставі яких суддя дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Усунути допущені порушення суд апеляційної інстанції позбавлений можливості.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв»язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 212-3 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, строк для подання апеляційної скарги на постанову Бабушкінкого районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Бабушкінкого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року - задовольнити.

Постанову Бабушкінкого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 9 ст. 212-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.Є. Джерелейко