Провадження № 33/824/355/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року, -

встановив :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 травня 2018 року о 05 год. 00 хв. по бульв. Т. Шевченка, 37/12 у м Києві керував автомобілем марки «SKODA», д.н.з. АДРЕСА_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке порушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення - незаконне, не відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для правильного вирішення питання про винуватість ОСОБА_3

Так, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_3 що порушило його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Із метою отримання доказів, адвокатом був направлений запит до УПП в м. Києві, витребувано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, яким складався протокол про адміністративне правопорушення, та відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля. Відповідь станом на день розгляду справи судом першої інстанції надана не була.

Крім того, захисник не мала можливості ознайомитись з матеріалами справи до початку розгляду справи та заявила клопотання про перенесення розгляду справи для забезпечення повної підготовки до судового засідання.

Однак, наведене було проігноровано судом першої інстанції. Клопотання захисника про забезпечення участі ОСОБА_3 під час розгляду справи також залишилось поза увагою суду.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, що не відповідає дійсності, адже погоджувався пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу відповідно до ст.266 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №344349 від 01.05.2018 року,ОСОБА_3 01.05.2018 року о 05 год. 00 хв. по бульв. Т. Шевченка, 37/12 у м Києві керував автомобілем марки «SKODA», д.н.з. АДРЕСА_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №344349 від 01.05.2018 року, підтверджуються письмовими поясненнями свідків від 01.05.2018 року (а.с.2), рапортом інспектора патрульної поліції роти №7 батальйону №2 УПП у м. Києві ДПП НПУ Звєрєвої О.Є. (а.с.3), відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника поліції від 01.05.2018 року (а.с.4).

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Що стосується зауважень з приводу розгляду справи без участі ОСОБА_3, то вони є слушними, однак права останнього були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Із огляду на вищезазначене, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль