ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 року об 22 годині 40 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1, по бульвару Русанівському, буд. 1 в м. Києві при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій не надав дорогу транспортному засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_2, що завершував рух через перехрестя, результаті чого відбулося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б, 16.5 ПДР України.

13 серпня 2018 року об 22 годині 40 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Русанівська Набережна в м. Києві виїхав на регульоване перехрестя з бульваром Русанівським на заборонений сигнал світлофора (червоний) та скоїв зіткнення з автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався по бульвару Русанівському в напрямку вул. Русанівської Набережної.

ОСОБА_2 порушив 8.7.3е, 2.3.б ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що він 13 серпня 2018 року об 22 годині 40 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1, по бульвару Русанівському, буд. 1 в м. Києві зупинився на перехресті на червоний сигнал світлофора, дочекався, коли загорівся зелений сигнал світлофора та почав рух, в цей час на перехресті рухався ліворуч від нього автомобіль «Opel» д.н.з. НОМЕР_2, після чого сталося зіткнення, зазначив, що він не порушував ПДР України та почав рух на зелений сигнал світлофора.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 провину свою не визнав та показав, що він керуючи автомобілем «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Русанівська Набережна в м. Києві виїхав на регульоване перехрестя з бульваром Русанівським на зелений сигнал світлофора, проте проїжджаючи перехрестя одразу сигнал світлофора змінився на червоний, а тому автомобіль «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 розпочав рух, його не пропустивши, внаслідок чого сталося зіткнення.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами стст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, а саме, письмові пояснення учасників ДТП, схему ДТП, врахувавши розміщення транспортних засобів на проїзній частині в момент удару, та механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті вказаної ДТП, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у даній дорожньо-транспортній пригоді доводиться зібраними у справі доказами.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судома України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені …. суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясувати характер порушення, які допустив кожен з них, а також чи не було порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим, і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Із характеру та черговості порушень, які вчинив кожний з водіїв, вбачається, що ОСОБА_1, хоча й порушені вимоги п. 16.5 ПДР України, проте, такий характер його дій був викликаний діями іншого учасника дорожнього руху - ОСОБА_2, який порушив вимоги ПДР України: розпочав проїзд перехрестя на забороняючий для напрямку руху автомобіля під його керуванням.

Із поєднання та оцінки зазначених обставин у сукупності вбачається, що в ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1, перший, створивши небезпеку для другого, мав більше можливостей уникнути зіткнення шляхом дотримання Правил дорожнього руху. Проте ОСОБА_2 цього не зробив, розпочавши і продовжуючи керувати автомобілем, не переконавшись у безпечності руху як на початку руху, так під час руху. При цьому враховуючи місце зіткнення, а саме те, що ОСОБА_2 вже закінчував рух на перехресті, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мав можливість уникнути зіткнення, надавши йому дорогу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім того, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 також вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 36 ч.2, 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: