Справа № № 274/5376/18 Провадження № 3/0274/1821/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), розглянувши 11.10.18 р. матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , займана посада: стрілець-снайпер 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною четвертою ст. 172-11 та частиною третьою ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 120 від 13.09.2018 р. близько 23:30 12.08.2018 р. в умовах особливого періоду військовослужбовець строкової служби стрілець-снайпер взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та о 01:30 13.08.2018 р. повернувся до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене частиною четвертою ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з частиною першою ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, тягнуть за собою арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.
Частиною четвертою ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
ОСОБА_1 пояснив, що в ніч з 12.08.2018 р. на 13.08.2018 р. він покинув розташування казарми, але перебував на території військової частини НОМЕР_1 , біля лазні.
Ці пояснення підтверджуються письмовим поясненнями від 15.08.2018 р. ОСОБА_2 , заступника командира батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , який, зокрема, пояснив, що в ніч з 12.08.2018 р. на 13.08.2018 р. ОСОБА_1 знаходились на території військової частини НОМЕР_1 , біля лазні.
При цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 12.08.2018 р. близько 23:30 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .
За таких обставин Суд приходить до висновку, що відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
П. 1 частини першої ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В ніч з 12.08.2018 р. на 13.08.2018 р., в умовах особливого періоду, військовослужбовець строкової служби, стрілець-снайпер взводу охорони роти охорони батальйону охорони солдат ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані на території Військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13.09.2018 р. № 120, рапортом від 13.09.2018 р. чергового частини старшого лейтенанта ОСОБА_3 , письмовими поясненнями від 15.08.2018 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , випискою від 13.08.2018 р. № 119 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , а також поясненнями останнього наданими під час розгляду справи.
Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що незадовго до виявлення його у стані сп`яніння випив 0,5 л пива, щиро розкаюється у вчиненому.
Частиною першою ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.
Відповідно до частини третьої ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що випадок вживання ОСОБА_1 алкогольного напою стався вперше, найближчим часом він підлягає демобілізації, тому вважає за можливе не застосовувати до нього адміністративного стягнення, а обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи наведене, а також зважаючи на характер та обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, Суд вважає за можливе визнати це правопорушення малозначним.

Згідно з частиною першою ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною другою ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Таким чином ОСОБА_1 має бути оголошено усне зауваження, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 22, 36, 172-11, 172-20, 221, 247, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
2. Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
3. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження.
4. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду.

Суддя В.В. Корбут