Дата документу Справа № 337/3305/16-п
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/3305/16-п Головуючий в 1 інст. Кучерук І.Г.
Провадження №33/807/16/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.140 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі представника особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2018 року справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.140 КУпАП стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює ТОВ «Центр будівельних технологій», виконавець робіт, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, в провадження Хортицького районного суду м. Запоріжжя адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч.4 ст.140 КупАП, де вказано, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою, при проведенні дорожніх робіт не вжив своєчасних заходів по забезпеченню безпеки дорожнього руху, а саме не облаштував місце проведення робіт відповідними дорожніми знаками, внаслідок чого 26.03.2016 року о 03-30 годині на перехресті вул. Набережна магістраль з вул. Українською в м. Запоріжжя, сталась дорожньо-транспортна пригода, в ході якої водій автомобілю Хонда АР5558ВІ допустив наїзд на бетонний блок, чим порушив правила ст.12 ЗУ «Про дорожній рух».

Мотивуючи своє рішення, суд послався на те, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю без з'ясування обставин, передбачених ст.280 КУпАП, в тому числі і винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, зазначаючи, що він є потерпілим по даній справі як власник транспортного засобу, просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, та в порядку ч.7 ст.247 КУпАП, не накладаючи стягнення, закрити провадження у справі у звязку із спливом строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

В обґрунтування свої вимог вказує на те, що матеріали справи свідчать про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП. На думку апелянта, суд безпідставно призначив експертизу про за вихідними даними, що надані стороною захисту ОСОБА_2, які не відповідають фактичним обставинам справи. В той же час, отримавши висновки експерта, які суперечать раніше зробленій експертизі, суд відхилив клопотання іншого учасника ДТП, ОСОБА_6, про призначення повторної експертизи.

Апелянт вважає необґрунтованим закриття провадження без встановлення усіх передбачених ст.280 КУпАП обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. З посиланням на те, що він до участі у справі не залучався, копію постанови суду не отримував, ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Заявлене ОСОБА_4 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, він в судовому засіданні участі не брав, копію постанови не отримав, апеляційну скаргу подав протягом 10-ти денного строку після ознайомлення з матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, представника особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, яки заперечував проти доводів апеляційної скарги, вража, що постанова є законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП стосовно ОСОБА_2, з чим погоджується й апеляційна інстанція.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення подія сталася 26.03.2016 року (т.1 а.с.1).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, який не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Тобто, обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_7 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Апеляційний суд вважає за необхідне додатково роз'яснити, що потерпіла сторона не позбавлена можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою, а підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2018 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст.140 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1