Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/3289/18
ПОСТАНОВА

07.08.2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Дмитра Володимировича, при секретарі Мащенко Д.О., за участю прокурора Дженчако І.С., адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши матеріал, що надійшов з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії ВС № 622306, яка працює заступником голови правління Маріупольського міського споживчого товариства, зареєстрована та мешкає за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, смт. Сартана, вулиця Набережна, будинок 4-д,

за частиною 2 статті 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року ОСОБА_2, будучи депутатом Сартанської селищної ради та субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення встановленого законом десятиденного строку, передбаченого частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі за текстом - Закон), не повідомила Національне агентство з питань запобігання про суттєві зміни у майновому стані, а саме про придбання автомобіля марки RAVON R2, 2017 року випуску, вартість якого згідно з договором купівлі-продажу №532644 від 14 листопада 2017 року складає 214 000,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у правопорушенні не визнала, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що не була обізнана про положення закону та необхідність подавати подібне повідомлення. У Сартанській селищній раді їй про вказаний обовязок не повідомляли та наміру приховати цю інформацію вона не мала, оскільки в щорічній декларації придбаний автомобіль був нею відображений.

Представник ОСОБА_2 заперечували проти притягнення до адміністративної відповідальності та просив закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки умислу з боку ОСОБА_2 не було, що виключає склад правопорушення.

Суд, вислухавши учасників, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані є доведеною та її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 172 -6 КУпАП.

ОСОБА_2 відповідно до рішення щодо визнання повноважень депутатів Сартанської селищної ради VII скликання від 05.11.2015 року № 7/1-1 обрано депутатом Сартанської селищної ради та згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», вона є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Так 14 листопада 2017 року депутат Сартанської селищної ради ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу № 532644 від 14 листопада 2017 року придбала автомобіль марки RAVON R2, 2017 року випуску вартістю 214000 гривень.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання чайна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з знань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Пунктом 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, повноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ствердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом : знання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 334 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2017 року - 1600 гривень. Тобто вартість транспортного засобу ОСОБА_2 у розмірі 214000 гривень дорівнює 133,75 прожитковим мінімумам, встановлених для працездатних осіб.

Таким чином після придбання автомобіля ОСОБА_2 протягом десяти днів у строк до 24.11.2017 року зобовязана була у встановленому порядку повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру.

Проте з матеріалів справи вбачається, що станом на теперішній час ОСОБА_2 не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, що також в судовому засіданні підтвердила ОСОБА_2

Датою вчинення даного адміністративного правопорушення є 25.11.2017 року, коли ОСОБА_2 у порушенні десятиденного строку з моменту придбання автомобіля не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Місцем вчинення правопорушення слід вважати місце виконання обовязків депутата Сартанської селищної ради селище Сартана, вул. Челюскінцев, буд. 67-а, або місце проживання ОСОБА_2 Сартана, вулиця Набережна, будинок 4-д.

Доводи ОСОБА_2 відносно того, що у неї не було умислу вчинювати дане правопорушення та, відповідно, відсутності обов'язкової ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - умисної форми вини, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Дана правова норма встановлена законодавцем в якості імперативної і зобов'язує суб'єктів декларування виконувати вищевказаний обов'язок.

Ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи положення статті 68 Конституції України, які є нормами прямої дії, та ту обставину, що набуття статусу спеціального суб'єкта адміністративного правопорушення пов'язано переважно саме зі знанням певних правових норм, можна для визначення вини користуватись принципом презумпції усвідомлення протиправності діяння.

З огляду на наявність презумпції усвідомлення протиправності діяння та формальність більшості складів адміністративних правопорушень, перевагу у визначенні вини суб'єкта слід віддавати не інтелектуальному, а вольовому моменту. Оскільки ОСОБА_2 була обізнана, що є суб'єктом декларування, то вона могла знати про необхідність повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, у разі їх настання.

Законом України N 198-VIII від 12.02.2015 року у Кодексі України про адміністративні правопорушення слова "вчинення корупційних правопорушень" замінені словами "вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією".

Поняття цих правопорушень розкрито у ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: «Правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність».

Суттєва відмінність правопорушення, пов'язаного з корупцією від корупційного правопорушення полягає у тому, що ознаки корупції, визначені у ст.1 Закону, а саме: використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей, не підлягають встановленню і доведенню по справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією.

Таким чином, ОСОБА_2 не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила, адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, щодо якої складено протокол, ступінь вини, майновий стан, відсутність по справі обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_2 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, вперше вчинила адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що достатнім та необхідним буде накладення стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП, проте в мінімальній межі, оскільки саме таке стягнення забезпечить досягнення мети, зазначеної у ст. 23 КУпАП.

Статтею 40-1 КпАП України визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (352,40 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 38, 172-6, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд міста Маріуполя.

Суддя: Д. В. Кузнецов