Провадження № 3/761/6928/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Шевченківського районного суду м. Києва Голуб О.А., за участю прокурора Миронова С.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, працюючої головним спеціалістом відділу літератури, читання та бібліотечної справи управління мовної політики та літератури Міністерства культури України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 21.08.2018 року головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Підгорною Ю.В., ОСОБА_2 в порушення вимог частини першої статті 45 Закону, а також рішень Національного агентства від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 (зі змінами), від 10.06.2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089 (із змінами), несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2017 рік, а саме, подано 04.04.2018 року о 09 год. 45 хв., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала та дала пояснення, згідно з якими, зокрема, вона 15.03.2018 року при свідках, а саме, колегах і начальнику відділу, заповнила електронну декларацію про доходи за 2017 рік та відправила її. Однак, як потім з'ясувалося, через помилку, що виникла під час відправлення, її декларація не надійшла до Національного агентства з питань запобігання корупції. Вважала, що така ситуація мала місце через відсутність у неї досвіду заповнення в електронному вигляді декларації. Зазначила, що за тривалий проміжок часу роботи на державній службі, це перше порушення під час подачі щорічної декларації про доходи. Відразу, після виявлення відсутності її декларації в Єдиному державному реєстрі декларацій, вона 04.04.2018 року повторно направила декларацію. Вона не мала будь-якого умислу на приховування свого доходу за 2017 рік, тобто на уникнення фінансового контролю, отриманого нею доходу.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки її вина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів та накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї статті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку про закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», характеризується умисною формою вини.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вказане випливає з аналізу ст. 10 КУпАП, згідно з якою, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків та ст. 11 КУпАП, згідно з якою, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Доводи ОСОБА_2 про відсутність у неї умислу на уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме, фактом здійснення ОСОБА_2 15.03.2018 року дій щодо заповнення, перегляду розділів, тобто дій щодо подачі щорічної декларації про доходи за 2017 рік.

При цьому, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_2 була обізнана щодо не подачі 15.03.2018 року щорічної декларації про доходи за 2017 рік.

Так само, під час розгляду справи не було встановлено мотивів ОСОБА_2 на уникнення фінансового контролю, отриманих доходів за 2017 рік.

Той факт, що ОСОБА_2 не вперше подавала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та їй відома була послідовність дій, необхідних для заповнення та подання електронної форми декларації, на що звернуто увагу прокурором, не може слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_2, так як остання 15.03.2018 року вживала необхідні заходи для подання щорічної декларації про доходи у встановлений законом строк, а саме, заповнила і переглянула 16 розділів декларації про доходи, однак декларація не була подана через незалежні від ОСОБА_2 обставини, не виключаючи власну помилку при роботі з комп'ютером, а так само і збій у роботі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону, вона не бажала його порушити, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до правил п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 172-6; 247; 283; 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Київським апеляційним судом з дня винесення постанови Київським апеляційним судом.

Суддя