П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 25 березня 2018 року в 02 год. 15 хв. керував автомобілем «Хюндаі», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 22 по проспекту Перемоги в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо останнього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Захисник ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 дійсно 25 березня 2018 року керував автомобілем «Хюндаі», після чого був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», на що він відмовився, оскільки не довіряв приладу. Вона звертає увагу на те, що він був не проти проїхати до медичного закладу для проходження там огляду, проте працівники поліції не пропонували йому цього зробити.

Крім цього, апелянт вважає, що працівниками поліції порушена Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), оскільки вони пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі захисник стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_3, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначає сам захисник ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду, тому доводи захисника про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 керував автомобілем «Хюндаі» з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_3 від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився.

Захисник ОСОБА_2 не заперечує факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що він не довіряв приладу «Драгер».

Проте, відповідно до письмових пояснень, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не пояснив свою відмову від проходження огляду у зв'язку із вищевказаною причиною.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп'яніння як за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці, так і не бажав їхати до медичного закладу. Більше того, вищевказаний відеозапис містить дані про те, що поліцейський пояснив ОСОБА_3, що на газоаналізатор Драгер «Алкотест 6820» є всі необхідні документи і вони можуть надати йому для ознайомлення. Крім того, поліцейський роз'яснив ОСОБА_3 наслідки відмови від проходження огляду, а саме, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун