Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/8/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Ковальової Н.Д., за участі представника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 23.04.2017 року о 20 год. 29 хв. керуючи автомобілем BYD F3, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький по вул. Металургів, 13, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2, який виїжджав з прилеглої території будинку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_5 порушив вимоги п. 12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не погоджуючись з прийнятим рішенням, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом безпідставно не призначено повторну експертизу за його клопотанням. Після ознайомленням з висновком експерта ним було заявлено клопотання про призначення повторної експертизи, так як висновок експерта суперечив іншим матеріалам справи та фактичним обставинам ДТП. Вказав, що суд виніс рішення на підставі висновку експерта, не прийнявши жодного його аргументу. Експертом (так само судом) не взято до уваги те, що відповідно до п. 1.4 ПДР, а саме: кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Тобто, він рухаючись по дорозі у дворі, знав, що особи, які будуть розпочинати рух (в т.ч. заднім ходом), виїжджати зі стоянки будуть надавати перевагу в русі йому. ОСОБА_4 не виконав вимоги закону та не впевнився в тому, що існують перешкоди для руху. Також вказав, що експерт повністю безпідставно та не аргументовано приймає позицію ОСОБА_4 про те, що той впевнився в безпеці руху. Це ніяк не підтверджено матеріалами справи, а навпаки: експертом безпідставно не береться до уваги пояснення свідка ОСОБА_6, що ОСОБА_4 спочатку виїхав зі стоянки перед будинком та заїхав до 1-го під'їзду і відразу почав рух заднім ходом. Тобто, ОСОБА_4 відразу почав рух заднім ходом, без зупинки, без звернення до сторонніх осіб, що створило небезпеку та перешкоди йому, ОСОБА_5, як водієві. Експертом приймаються до уваги лише показання ОСОБА_4 Також вказав, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_4 надає неправдиві дані: що свідків ДТП не було - пояснення від 23.04 2017 року; що ОСОБА_5 рухався зі швидкістю 40 км/год., що неможливо було зробити в тій дорожній обстановці, оскільки він виїжджав до місця ДТП майже з повороту, перед підїздом на дорозі знаходився «лежачий поліцейський». Більше того, як ОСОБА_5 зазначав в поясненні, коли ОСОБА_4 відїздив з парковки до під'їзду, він його пропустив, потім поїхав далі. Тобто, про швидкість в 40 км/год. взагалі не може бути мови. Також ОСОБА_4 в поясненнях зазначає, що він, ОСОБА_5 здійснив наїзд на його автомобіль, що взагалі неможливо, удар прийшовся в його ліві задні дверці автомобіля, коли він рухався заднім ходом. Також просив призначити повторну авто-технічну експертизу.

Заслухавши представника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 яка просили відмовити у задоволені апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_5 складу інкримінованого адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, згідно протоколу по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 226798 від 23.04.2017 року, ОСОБА_5 23.04.2017 року о 20 год. 29 хв., керуючи автомобілем BYD F3, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький по вул. Металургів, 13, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2, який виїжджав з прилеглої території будинку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_5 у судовому засіданні суду першої інстанції вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що він 23.04.2017 року рухався на автомобілі НОМЕР_3, заїхав на прибудинкову територію будинку №13 по вул. Металургів, зупинився, оскільки попереду знаходився автомобіль НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 Коли останній заїхав в карман біля підїзду та зупинився, ОСОБА_5 продовжив рух. Однак, в цей час, відчув удар в заднє ліве крило, злякавшись, натиснув на педаль газу. Стверджує, що в ДТП винен водій ОСОБА_4, який не надав йому перевагу у русі.

ОСОБА_4 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він здавав назад, маючи намір виїхати від підїзду. Перед початком руху впевнився в безпечності свого маневру та відсутності інших ТЗ. Рухаючись заднім ходом близько 4 сек., виїхавши на проїжджу частину більш ніж на половину кузова автомобіля, відчув удар в задню частину свого автомобіля. Зазначає, що ПДР порушив саме водій ОСОБА_5, який перевищив швидкість руху в жилій зоні, не надав йому перевагу у русі, а навпаки, намагався обїхати автомобіль Volkswagen Passat з правого боку.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно критично віднісся до пояснень ОСОБА_5, оскільки його вина в повній мірі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 226798 від 23.04.2017 року (а.с.1), схемою місця ДТП (а. с. 5), поясненням свідка ОСОБА_6 (а.с.7), висновком експерта №53/17 від 23.08.2017 року, проведеного за клопотанням представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 з якої вбачається, що водій транспортного засобу BYD-F3 ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці діяв всупереч вимогам Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, під керуванням водія ОСОБА_4

Дослідивши матеріали адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення учасників ДТП, письмові пояснення свідків, схему місця ДТП та висновок експерта № 53/17 від 23.08.2017 року, які повністю підтверджують наявність вини в діях ОСОБА_5 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильно висновку, про наявність в діях останнього складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_5 викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що суд першої інстанції допустив порушення вимог закону та не надав належної оцінки зібраним доказам у справі та не прийняв до уваги протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та його пояснення, проігнорував його клопотання про призначення повторної судової авто-технічної експертизи та безпідставно врахував як доказ невинуватості ОСОБА_4 висновок експерта № 53/17 за результатами проведення авто-технічної експертизи від 23.08.2017 року, оскільки в даному висновку не враховані вихідні дані вказані у його поясненні є необґрунтованими та безпідставними.

Так, як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції 08 серпня 2017 року за клопотанням адвоката ОСОБА_3 призначено судову авто-технічну експертизу проти проведення якої не заперечував ОСОБА_5 (висновок експерта № 53/17 від 23.08.2017 року), виконану експертом ТОВ «Експертно-правової консалтингової компанії ЮРЕКС» ОСОБА_7, який має стаж експертної діяльності з 2004 року, про кримінальну відповідальність за ст.384 та 385 КК України попереджений. Згідно мотивувальної частини висновку, експертом при проведені експертизи досліджувалися матеріали адміністративної справи та були враховані вихідні дані із пояснень водіїв ОСОБА_8 та ОСОБА_4, пояснення свідка ОСОБА_6 та схема ДТП (а.с.40-46).

Висновок експерта є чітким та конкретним, суперечностей та протиріч не допущено.

Отже, на переконання колегії суддів суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП всебічно, повно, обєктивно та неупереджено зясувавши усі обставини даної справи та врахувавши дослідженні по справі докази, дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Порушень вимог закону які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом першої інстанції при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5А залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2017 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2