3/758/923/18 Категорія 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління держпраці у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого начальником Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 26-265/696 від 30 жовтня 2017 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 104, порушив вимоги законодавства про працю.

Під час проведення перевірки з 17 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2017 року було встановлено, що в порушення частини першої статті 19 Кодексу законів про працю України та частини першої статті 15 Закону України «Про колективні договори і угоди» контроль за виконанням колективного договору не проводиться безпосередньо сторонами, які його уклали, у порядку, визначеному цим колективним договором.

Частиною 2 пункту 4.1 Колективного договору Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків на 2017-2018 роки від 13.12.2016 погоджений в.о. начальника інспекції з питань підготовки та дипломування моряків ОСОБА_1 передбачено, що «Під час остаточної виплати заробітної плати працівникам інспекції видаються ^ розрахункові листки про суму нарахованої заробітної плати та утримань з неї». Зазначений пункт відповідає нормі статті 116 Кодексу законів про працю України, де зазначено, що про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У порушення зазначеної норми закону працівника у день звільнення не ознайомлено про нараховані суми належні до виплат. У спростування зазначеного підтверджуючих документів під час проведення перевірки не надано, та як наслідок порушено норму ст. 19 КЗпП України та норму ст. 15 ЗУ «Про колективні договори і угоди» щодо незабезпечення здійснення контролю за виконанням колективного договору безпосередньо сторонами які його уклали.

Частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу.

Працівника ОСОБА_2 відповідно до наказу «про звільнення ОСОБА_2» від 15.02.2017 № 38-к зазначено, що датою звільнення вважати наступний день після закриття листка тимчасової непрацездатності. Наказом від 06.06.2017 № 117-к було внесено зміни до наказу про звільнення та зазначено про компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку. Працівника ОСОБА_2 було звільнено 06.06.2017, та який вважається останнім робочим днем.

Відповідно до Табелю обліку робочого часу працівників Маріупольської ф регіональної філії Інспекції за червень 2017 року у графі ОСОБА_2 здійснено облік робочого часу робочого дня та проставлено в графі «числа» 06.06.2017 позначку 8.15.

У журналі обліку та руху трудових книжок підпис про отримання трудової книжки ОСОБА_2 відсутній.

Правилами внутрішнього трудового договору Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, які були надані під час інспекційного відвідування, затверджених 19.02.2015, частиною 2 абзацом 10 передбачено, що «В день звільнення працівнику видається трудова книжка і проводяться з ним відповідні розрахунки».

При дослідженні наданих матеріалів кадрової служби було встановлено що ? станом на період інспекційного відвідування оригінал трудової книжки знаходиться у відділів кадрів.

У порушення частини першої статті 47 КЗпП України працівнику, який в день звільнення табелювався його робочим днем та виконуючи посадові обв'язки, не було видано у день звільнення належно заповнену трудову книжку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, причини неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому вважаю за можливе розглянути даний матеріал за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було виявлено 20 жовтня 2017 року.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Отже, враховуючи, що на момент розгляду справи минули строки накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення виключається, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.Г. Зубець