Єдиний унікальний номер 725/5333/18
Номер провадження 3/725/3232/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м.Чернівці
Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старшого навідника гранатометного відділення 2 взводу вогневої підтримки 2 десантно-штурмової роти, у військовому звані солдат, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 05.10.2018 року тимчасово виконуючим обов`язки командира 2 десантно-штурмової роти старшим лейтенантом ОСОБА_2 під час проведення ранкового шикування о 08 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 виявлено відсутність в строю підрозділу солдата ОСОБА_1 , розшукові заходи на території військової частини та прилеглій до частині території позитивних результатів не дали. До військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 прибув 08.10.2018 року о 08 год. 00 хв. Відсутність на службі на протязі 05-08.10.2018 року солдат ОСОБА_1 пояснює поганим самопочуттям, а саме болі в правому колінному суглобі. За медичною допомогою в лікувальні заклади не звертався.
Згідно вказаного протоколу, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем контрактної служби, всупереч вимогам ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 11, 16, 131,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на протязі 05-08.10.2018 року був відсутній без поважних причин на військовій службі.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав та щиро розкаявся у вчиненому, при цьому пояснив, що він отримав поранення правого колінного суглобу під час несення служби в зоні проведення АТО та йому було проведено операція після чого він періодично відчуває сильні болі у коліні. Зокрема, 05.08.2018 року у нього сильно боліла нога, у зв`язку з чим за станом здоров`я він не міг з`явитись на службу, а 06.08.2018 року та 07.08.2018 року були вхідні та він не мав обов`язку бути в цей час на службі. В подальшому, він звернувся за медичною допомогою та йому надано відпустку за станом здоров`я тривалістю 30 днів.

Диспозиціями ч. 1 та ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Частиною четвертою ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочато відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Згідно роз`яснень Вищого адміністративного суду України у постанові від 16.02.2015 року закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина повністю доводиться дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, іншими матеріалами справи.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.
При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Так, адміністративне стягнення має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, відсутність доказів того, що внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана шкода, що призвело до негативних суспільно-небезпечних наслідків вчиненого та враховуючи наданні ОСОБА_1 пояснення, надані докази наявності травми та перебування у відпустці за станом здоров`я, в даному випадку слід обмежитись усним зауваженням, оскільки застосування такого виду виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.24, 33-35, 283-285, 294, 172-11 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці А. В. Федіна