ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4705/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2018 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись біля буд. АДРЕСА_2 в м. Києві, в порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв наїзд на шлагбаум, збивши його, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу та шлагбауму. Після цього, ОСОБА_2 в порушення п. 2.10 а) ПДР України залишив місце ДТП та був виявлений по вул. Колекторній (між озерами Мартишів та Небреж), де ОСОБА_2 вживав алкоголь (пиво «Чернігівське» світле об'ємом 2,35 дм3) після ДТП за його участю.

ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулось 21.08.2018 р., провину у скоєнні інкримінованих правопорушень визнав частково та суду повідомив, що дійсно скоїв наїзд на шлагбаум, який був несправний, після чого поїхав в бік озера. Таким чином ОСОБА_2 визнав, що скоїв ДТП та залишив місце ДТП. Проте ОСОБА_2 заперечував свою провину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки він був затриманий на озері неподалік місця ДТП, де вживав алкогольні напої, та не керував транспортним засобом в цей час.

В судове засідання, яке відбулось 05.10.2018 р. ОСОБА_2 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 в протоколі засвідчив, що йому повідомлено про те, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 18.07.2018 року приблизно о 12 год. 30 хв. він перебував біля свого будинку АДРЕСА_2 та помітив, як автомобіль «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 збив шлагбаум, після чого поїхав з місця ДТП в бік озера. Він в свою чергу прийняв рішення наздогнати водія з метою недопущення більш тяжких наслідків. Прибувши на озеро, що знаходилоась неподалік, він побачив автомобіль «Mercedes», за кермом якого перебував водій в стані сильного алкогольного сп'яніння, який продовжував розпивати спиртні напої. Після цього він викликав працівників поліції, які прибули на місце та оформили адміністративні матеріали відносно водія.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.10 є) - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 після ДТП за його участю до проведення медичного огляду на стан сп'яніння вживав алкоголь, чим порушив вимоги п. 2.10є ПДР України. Обговорюючи позицію ОСОБА_2, який заперечував свою провину через те, що не керував транспортним засобом, суд враховує, що п. 2.10є не містить такої обов'язкової умови як керування транспортним засобом, а встановлює необхідність уникнення споживання алкоголю до проведення медичного огляду особою, яка причетна до ДТП. В даному випадку ОСОБА_2 не заперечував, що під час керування здійснив наїзд на шлагбаум, тобто був причетний до ДТП, та не заперечував, що вживав алкогольні напої після ДТП на озері, не пройшовши огляд на стан сп'яніння. Сукупність наведених обставин дозволяє суду констатувати, що в даному випадку мало місце порушення вимог п. 2.10 є ПДР України з боку водія ОСОБА_2

Аналіз наведених обставин дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, у судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2, будучи учасником дорожнього руху, при досліджених судом обставинах порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, що спричинило ДТП із матеріальними збитками та пошкодження транспортного засобу, а також порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР України, залишивши місце ДТП, тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 122-4, 124, 130 ч.4,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв