Справа № 235/5632/18
Провадження № 3/235/1745/18

ПОСТАНОВА

Іменем України

4 жовтня 2018 року суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Токарєв А.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Ященко А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1ВВ.,

розглянувши матеріали, які надійшли Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №022112 від 24.08.2018 р. вказано, що 24.08.2018 року о 12.05 год. в м.Новогродівка Донецької області по вул.Центральній біля буд.№37 водій ОСОБА_1 керував мопедом Alpha ZS50F, без д/н, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: слабке реагування зіниці ока на світло, збуджений стан, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду в медичному закладі для встановлення стана наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що того дня він мопедом в стані наркотичного спяніння не керував. Дійсно 24.08.2018 року близько 12.05 год. він та його рідний брат ОСОБА_2 приїхали на автозаправку «Топаз», що розташована на вїзді в м.Новогродівка Донецької області по вул.Центральній, буд. №52, керування мопедом здійснював його брат, оскільки в його правах на керування транспортним засобом відсутні відповідна категорія А1. Зупинившись на території автозаправки, його брат пішов до магазину, а він залишився стояти біля мопеду. Через декілька хвилин навпроти заправки на великій швидкості проїжджав автомобіль патрульної поліції, та побачивши його поліцейські зупинилися та підїхали до нього. Один поліцейський залишився в машині, а інший вийшов з автомобіля та підійшов до нього. Не представившись та нічого не пояснюючі, він висмикнув з мопеду ключі і направився до машини, а йому в приказній формі сказав, щоб він шов за ним. Він розгубився, оскільки взагалі не розумів, що трапилося і чому поліцейські підїхали саме до нього, тоді як брата не було поруч. Сівши в машину, вони одразу заїхали за територію автозаправки. Вже перебуваючи в машині, інспектор поліції почав його допитувати його, чому він втікав від них, на що він відповів, що цього не робив і не міг зробити ні фактично, ні фізично, оскільки в нього відсутні права відповідної категорії, а також за чотири дні до цього йому було накладено шов на кисті рук біля мізинця, що не дозволяє його згибати нормально пальці рук та керувати мопедом. Крім того, вказав, що навіть при наявності прав та відсутності травми рук, він не міг втікати від поліції, стоячи на місці. Також, показав поліцейським посвідчення водія, яке завжди лежить в його паспорті, намагаючись довести, що він не має права здійснювати керування даним транспортним засобом і не робив цього. Натомість, працівники поліції не відпускали його, а він весь цей час намагався додзвонитися до свого брата та сповістити про вищевказаний інцидент, але він не піднімав трубку. Дописавши протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, інспектор запропонував йому написати свої пояснення, на що він відповів відмовою. Потім йому було запропоновано написати, що чотири дні до цього він вживав наркотичну речовину курив канабіс, оскільки він є менш шкідливим та в подальшому справу закроють за малозначністю. Не розуміючи значущість своїх дій, він погодився це зробити, аби його відпустили, тобто працівники поліції склали протокол та, в умовах психологічного тиску, змусили його підписати.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали аналогічні пояснення викладеним особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

Інспектор СРПП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, вивчивши матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану спяніння.

Пунктом 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається в двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Проте, в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вищезазначений акт не долучений до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

Згідно ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від

09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв'язку свідчить, що незгода водія з проведенням огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є направлення водія на огляд (додаток 1 до Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

В разі відмови в огляді у закладі охорони здоровя, настає адміністративна відповідальність за відмову від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

В наданих матеріалах адміністративної справи вказаний акт направлення водія ОСОБА_1 на огляд відсутній, як і відсутні відомості про надання ОСОБА_1 копії акту огляду, де було б вказано про відмову від проходження останнім огляду на стан наркотичного сп'яніння

Водій ОСОБА_1 категорично заперечує факт направлення його в медичний заклад для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння. При цьому вказував на те, що працівники поліції склали протокол та, в умовах психологічного тиску, змусили його підписати і будь яке направлення до медичного закладу працівником поліції не складалося.

Дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 24 серпня 2018 року, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було. Відомості, викладені в протоколі від 24 серпня 2018 року, спростовані іншими доказами, які на переконання суду переважають, є належними і допустимими.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, справа на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п1. ст.247 , п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: