Справа № 301/299/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.10.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Дренкалюка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення за ст. 122-2 КУпАП - у виді трьох місяців позбавлення прав керувнаня транспортними засобами, за ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та на підставі ст. 36 КУпАП - остаточно до штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком в один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 03.02.2018 о 00 год. 10 хв. в с. Білки, по вул. Суворова керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1 та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, а також керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, суд обґрунтував протоколамим про адміністративне правопорушення серії БД №025839 від 03.02.2018 та серії БД №060325 від 03.02.2018, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 03.02.2018, висновком №92 Начальника Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 12.02.2018 за результатами перевірки повідомлення невідомої громадянки, яке надійшло в телефонному режимі 03.02.2018 о 0 год. 30 хв. з приводу дій поліцейських у с. Білки біля будинку заявника, поясненнями свідка ОСОБА_5 даних в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що суд при розгляді справи відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, суд першої інстанції зіслався на показання інспектора поліції, які іншими доказами не підтверджені. При цьому, не взяв до уваги показання свідків, які були допитані за клопотанням захисника, та які вони давали, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, однак суд їх визнав безпідставно упередженими, не вказуючи чому їх відхилив. Крім того, вважає, що постанова не відповідає вимогам ст. 283, ст. 284 КУпАП, оскільки суд у ній не навів мотивів того, чому не взяв до уваги його пояснення. Крім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення є с. Білки без зазначення конкретної адреси.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1, його захисника Дренкалюка І.І., про підтримання апеляційної скарги та доводи в її обгрунутування, перевіривши, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.251,252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам, тобто встановити ті фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначених вимог закону не дотримав, справу розглянув розглянув однобічно, неповно, що й призвело до помилкового висновку про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, як пояснив апеляційному суду ОСОБА_1 03.02.2018, він разом з дружиною, її братом та молодшою сестрою поверталися з дня народження. Їдучи по центральній вулиці та звертаючи на вул. Суворова, тобто до будинку проживання, він бачив, що за ним їде поліцейський автомобіль, однак такий сигналу не подавав. Зупинившись біля будинку, де вони проживають, в АДРЕСА_1, до нього підійшли працівники поліції та почали тягнути його за одяг з машини при цьому вели себе неналежним чином. Працівники поліції повідомили йому, що він не виконав їх вимогу про зупинку, а також що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. В той час, його дружина зателефонувала на 102 та повідомила про неналежні дії працівників патрульної поліції щодо її чоловіка, що зазначено у висновку №92. Після вказаного інциденту, працівники поліції розвернулися та поїхали, при цьому не повідомили його про складання відносного нього будь-яких протоколів про порушення правил дорожнього руху та не надали йому такі. При цьому жодних свідків, окрім його родичів, не було. Зазначив, що такі протоколи йому не вручалися, він їх не підписував та працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння. Такі ж пояснення він давав суду першої інстанції, однак суд їх не взяв до уваги та у постанові не відобразив.

З матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №025839 від 03.02.2018, не убачається, що до нього доданідокази того, що працівники поліції пропонували пройти освідування водію ОСОБА_1 на визначення стану сп'яніння та що при цьому були свідки, які цей факт засвідчили. З письмових пояснень гр.ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на які як на доказ зіслався суд першої інстанції, вбачається, що зазначені особи були запрошені поліцейськими у Іршавське відідлення поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, ними підписані наперед заготовлені у друкованому виді бланки пояснень, зазначені особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за неправдиві пояснення, в суд першої інстанції на виклики не з`явились, таким чином апеляційний суд не може взяти до уваги ці письмові пояснення як належні докази.

Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять, в тому числі відсутній відозапис події .

Тому, оцінюючи наявні докази та пояснення апелянта, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в цій частині оскаржувана постанова, як необгрунтована підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Так, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №060325 від 03.02.2018 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103» н.з. В3691ІК в с. Білки, по вул. Суворова не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

Як пояснив апеляційному суду ОСОБА_1, їдучи на своєму автомобілі, він бачив працівників поліції, однак без проблискових маячків та сигналу, а тому вважав, що вони не зупиняють його автомобіль. Крім того зазначив, що на вказаній ділянці дороги він не міг зупинитися, бо після зупинки не зміг би виїхати до будинку де він проживає, оскільки там погана дорога та були погані погодні умови.

З висновку №92 Начальника Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 12.02.2018 за результатами перевірки повідомлення невідомої громадянки, яке надійшло в телефонному режимі 03.02.2018 о 0 год. 30 хв. з приводу дій поліцейських у с. Білки біля будинку заявника, зазначено, що на лінію 102 надійшло повідомлення від заявниці, яка повідомила, що «були на дні народженні в родички, їхали додому їх зупиняли працівники поліції, яким вони не зупинилися, працівники поліції наздогнали їх біля будинку».

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не зупинився на вимогу працівників поліції та продовжував їхати до будинку, де він проживає. Підставою для зупинки автомобіля було те, що у ньому не освітлювався задній номерний знак, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП на підставі постанови інспектора Кізляка І.В. від 03.02.2018 серії НК № 199182 ( а.с 3 ).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та наклав стягнення з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, тобто врахував характер вчиненого правопорушення, особу винного, його матеріальний і сімейний стан. Підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВ И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2018 року щодо нього змінити.

Постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення стягнення - скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст. 122-2 КУпАП та накладення стягнення у виді трьох місяців позбавлення права керування транспортними засобами - залишити без зміни.

Постанова остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя :