Номер провадження: 33/785/1629/18
Номер справи місцевого суду: 522/8112/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області Комлева О.С., за участю секретаря Бєляєвої А.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, водій ОСОБА_3 01 травня 2018 року о 06 годині 55 хвилин у м. Одесі по вул. Академіка Заболотного керував автомобілем «Nissan» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги він зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства.

На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження тесту на алкогольне сп'яніння, який працівниками поліції не пропонувалось проходити, а лише було вписано в протокол.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що він бажав пройти огляд на місці та не їхати до медичного закладу, оскільки часу на це в нього не було.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався в повній мірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Як зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_3 він відмовився від проходження огляду, а тому його доводи про порушення порядку огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані наркотичного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, керував автомобілем «Nissan» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на приладі Драгер, а також у медичному закладі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечував того, що був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, проте він відмовився у зв'язку з тим, що не погоджувався з твердженням поліцейських щодо наявних в нього ознак алкогольного сп'яніння.

Відповідно до пояснень, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вказав, що приймав лікарський засіб на основі спирту.

Як зазначено в постанові суду, під час розгляду справи в суді ОСОБА_3 підтвердив факт, що він дійсно відмовився в присутності свідків від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 зазначив, що в нього не має письмових доказів про те, що під час складання протоколу, він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі та не підтверджені жодними письмовими доказами.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного

суду Одеської області О.С. Комлева