ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Живоглядова І.К., за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_1; О.П.; захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3; потерпілої ОСОБА_4; представника ОСОБА_5, переглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм в ТОВ Агроспейс, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , -

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

При обставинах зазначених у постанові суду ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 23 квітня 2018 року приблизно о 07 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, знаходячись на перехресті пр. ОСОБА_6 та вул. Перемоги у м. Дніпрі, виїжджаючи на вказане перехрестя з другорядної дороги, не надав переваги у русі автомобілю Опель д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого скоїв зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, чим спричинена матеріальна шкода, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 16.11 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що рішення є незаконним, необґрунтованим та винесеним з порушенням норм процесуального права, так як суд першої інстанції не взяв до уваги, що у ОСОБА_2 не було об'єктивної можливості виявити дорожній знак 2.1 ПДР України Дати дорогу, через те, що він був закритий гілками дерев, які на даний час обрізані невідомими особами, а також захисник вказує, що оскільки для ОСОБА_2 не було видно знаку Дати дорогу він діяв відповідно до п. 16.12 ПДР України та надавав дорогу транспортним засобам, які рухаються праворуч. Крім того, захисник вважає, що докази вини ОСОБА_2 на які послався суд першої інстанції є неналежними та не доводять вину останнього у порушенні п. 16.11 ПДР України. Також захисник вважає безпідставним відхилення суду першої інстанції клопотання про долучення фотознімків з місця ДТП.

В заперечені представник ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги, підтвердив викладенні в ній доводи та просив задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_4 та представник ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними, обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 177926 від 13 серпня 2018 року, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він порушив п. 16. 11 ПДР України.(а.с. 1)

Згідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Суд першої інстанції допитав учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що виїжджаючи на перехрестя він не бачив знаку 2.1 ПДР України - Дати дорогу, а тому вважав, що виїжджає на перехрестя рівнозначних доріг. Письмові пояснення ОСОБА_2 є аналогічними наданим поясненням в суді.

Апеляційний суд вважає, що не визнання вини ОСОБА_2 у порушення правил дорожнього руху України спростовується наступним.

Так, як пояснила в суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 вона рухалася по головній дорозі та наближаючись до перехрестя пр. ОСОБА_6 та вул. Перемоги з другорядної дороги виїхав автомобіль Шевроле під керуванням ОСОБА_2, який не надав їй перевагу у русі, після чого сталася пригода. З письмових пояснень ОСОБА_4В.(а.с.18-23) видно, що вони є аналогічними наданим поясненням в суді першої та апеляційної інстанцій.

Пояснення ОСОБА_4, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 177926 від 13 серпня 2018 року;(а.с.1)

- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 23 квітня 2018 року та доданою до нього схемою, де в протоколі у пункті 15 зазначено про відсутність об'єктів, які обмежують оглядовість з робочого місця водія, а в схемі відображено ділянка проїзної частини де відбулося ДТП, транспортні засоби після зіткнення, а також дорожні знаки 2.3 ПДР України - Головна дорога по пр. Б. Хмельницького на якому рухалася ОСОБА_4 та 2.1 ПДР України - Дати дорогу по вул. Перемоги на якій рухався ОСОБА_2 (а.с.5-17)

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_8