КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/145/2018 Постанова винесена суддею Дибою О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Теплик Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 25 березня 2018 року близько 14 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Полярна, 8-Е керував автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі зі змінами ОСОБА_2 просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 26 квітня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення або з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що, хоча він і не пам'ятає всіх подій, пов'язаних із складанням 25 березня 2018 року поліцейським щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, бо погано себе почував, проте в матеріалах справи відсутні докази керування ним автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння. Зокрема, пояснення свідків стосуються лише факту відмови від проходження медичного огляду, у відеозаписі зафіксовано спілкування поліцейського зі свідками щодо відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, отже викладені поліцейським у протоколі обставини правопорушення, є припущенням і не підтверджуються доказами. Таким чином, суд першої інстанції неповно та неправильно встановив фактичні обставини справи та дійшов помилкового висновку про доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт вважає, що на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинули строки, визначені ст. 38 КУпАП, а тому провадження по справі, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В той же час згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 дотримав положення процесуального закону і правильно застосував норми матеріального права.

Виходячи зі змісту судового рішення, суддя місцевого суду, дійшовши висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_2, дослідив наявні в справі письмові докази, переглянув відеоматеріали та, проаналізувавши усі досліджені докази, повно та всебічно з'ясував фактичні обставини правопорушення. Отже, є достатньо вмотивованим висновок судді в постанові про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його винуватість у порушенні вимог п. 2.5 ПДР та вчиненні цього правопорушення доводиться даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 442032 від 25 березня 2018 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків; інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом.

Крім того, ОСОБА_2 були роз'яснені процесуальні права, а в поясненнях по суті правопорушення він вказав у протоколі: &q?ня;автомобіль залишаю за місцем стоянки, обіцяю не керувати&q?мо;, тобто не заперечував, що керував транспортним засобом та був зупинений поліцейським (а.с. 1);

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_2 25 березня 2018 року о 15 год. від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі.

При цьому слід зазначити, що свідки жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції як у письмових поясненнях, так і в протоколі, не указали (а.с. 2);

- відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано як поліцейським було повідомлено двом свідкам про підстави зупинки водія ОСОБА_2 та виявлені у нього ознаки наркотичного сп'яніння, далі в присутності свідків поліцейським було запропоновано ОСОБА_2 проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, від якого він відмовився, але не оспорював факту керування транспортним засобом і порушення ПДР, що стало підставою його зупинки поліцейським, та жодних зауважень щодо незаконності вимог поліцейських не заявив (а.с. 3).

Таким чином, висновки судді місцевого суду в постанові від 26 квітня 2018 року, всупереч тверджень апелянта, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з урахуванням вимог

ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Прохання апелянта про закриття провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП також не може бути задоволено, оскільки подія правопорушення відбулася 25 березня 2018 року, а вказані в ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на час постановлення суддею місцевого суду щодо ОСОБА_2 відповідного рішення ще не закінчились.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Оболонського районного суду

м. Києва від 26 квітня 2018 року є законною та обґрунтованою, отже апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко