Справа № 453/1039/18
№ провадження 3/453/412/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2018 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 376794/780 від 11.08.2018 року ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 11.08.2018 року об 21 год. 50 хв. у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, керував транспортним засобом (без його ідентифікації) з явними ознаками алкогольного спяніння (без їх конкретизації), від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - адвокатом ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення з посиланням на порушення процедури освідчення його підзахисного на стан спяніння, а також на складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього з порушенням вимог КУпАП. Відтак, захисник та його підзахисний, вважають складений протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом по справі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП регламентує відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з даних, що містяться у матеріалах адміністративної справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, направлені до суду Сколівським відділенням поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській областіматеріали, всупереч ст. 251 КУпАП, містять докази з приводу відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, зібрані з порушеннями, виходячи з наступного.

Так, з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показань допитаної у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, а також наданих ними ж пояснень під час оформлення поліцейським даних адміністративних матеріалів, вбачається, що працівники поліції пізно ввечері 11.08.2018 року прибули за викликом ОСОБА_3 (колишньої дружини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), за місцем їх проживання у смт. Верхнє Синьовидне по вул. Мазепи, буд. 10, з приводу виниклого конфлікту, де, зі слів заявника, поліцейським стало відомо про ймовірне керування ОСОБА_2 цього дня автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Судом безперечно встановлено, що ОСОБА_2 11.08.2018 року протягом доби не був зупинений поліцейськими у встановленому чинним КУпАП порядку під час керування транспортним засобом, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності як учасника дорожнього руху, у тому числі й за керування у стані алкогольного спяніння чи за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Зазначене вище пояснює відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 376794/780 від 11.08.2018 року відносно ОСОБА_2 інформації щодо марки та держаних номерних знаків транспортного засобу, котрим нібито керував ОСОБА_2, як і відсутність ознак, котрі нібито свідчили про стан спяніння.

У свою чергу, підтвердження самим ОСОБА_2 у письмових поясненнях від 11.08.2018 року вживання пива зазначеного числа ще не свідчить про керування ним після цього транспортним засобом, що характеризує висновок поліцейського, зроблений ним у житлі заявника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а не на місці зупинки керованого транспортного засобу), таким, котрий ґрунтується на припущеннях.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов направлені до суду матеріали та їх аргументація являються сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») тож, суд, враховуючи вищезазначене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за оформленим з порушенням протоколом про адміністративне правопорушення особа не може бути притягнена до відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Я. Микитин