Справа №591/6328/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/788/57/18 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,з участю захисника Молібог Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Молібог Ю.М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець м. Вільнюс, Литва, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, фізична особа-підприємець, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень.

Згідно вказаної постанови суду, фізична особа підприємець ОСОБА_4 20 вересня 2017 року фактично допустив до виконання робіт по виробленню хлібобулочних виробів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без оформлення трудового договору, чим порушив вимоги ч.1 ст.24 КЗпПУ, відповідно до якої працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу в порядку установленому Кабінетом Міністрів України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.41 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду, захисник Молібог Ю.М. подала апеляційну скаргу, в якій, порушує питання про скасування вказаного рішення суду та закриття провадження по даній справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, вказує, що позапланова перевірка проводилась не за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_4, зазначеним в свідоцтві про реєстрацію - АДРЕСА_1, а за адресою АДРЕСА_4 без підтвердження того, що саме ця адреса є фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4

Також захисник стверджує, що уповноваженими особами Управління Держпраці як під час проведення перевірки та складання протоколу, так і в суді першої інстанції не надано відомостей щодо кількості укладених трудових договорів, у зв'язку із чим вважає, що висновки про не укладання договорів з цими особами та їх фактичний допуск до роботи як неоформлених працівників не ґрунтуються на матеріалах справи, нічим не підтверджені, а тому є недоведеними.

Крім того, вказує з посиланням на норми Податкового кодексу України, що сам факт знаходження ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у приміщенні, в якому проводилася перевірка не свідчить, що вони фактично були допущені до виконання робіт. До того ж стверджує, що жодна з цих осіб не приймала участі у процесі виробництва, не зазначала, яку саме роботу вона безпосередньо виконувала, і що саме ці роботи входять до технологічного процесу господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 Доказів встановленого режиму роботи ФОП ОСОБА_4 матеріали справи не містять, а тому вважає недоведеним, що під час перевірки безпосередньо відбувався виробничий процес, що на думку апелянта, залишилось поза увагою суду.

Вказує також, на порушення вимог ст.256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на відсутність в ньому посилання на свідків вчинення правопорушення, докази, якими підтверджується подія правопорушення, обов'язок по збиранню яких, на переконання захисника покладено на осіб, уповноважених на складання протоколу, а не на суд, який у даному випадку мав виходити з презумпції невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що судом безпідставно надано перевагу поясненням свідків, відібраних під час перевірки, а не показам, наданим цими свідками в судовому засіданні, які під присягою показали, що знаходились в приміщенні ФОП ОСОБА_4 саме для участі в майстер-класі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Молібог Ю.М на підтримку поданої апеляційної скарги, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст.245,252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, їх оцінка, що ґрунтується на зазначених вимогах та вирішення справи в точній відповідності з законом.

Виконавши вказані вимоги закону, і оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Так, положеннями ч.3 ст.41 КУпАП встановлено відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Як вбачається з матеріалів, при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_4, який зареєстрований як фізична особа - підприємець адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Даний висновок суду об'єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №СМ 128 (а.с.5-11) ;

- протоколом про адміністративне правопорушення № 93 від 22.09.2017 року ( а.с. 1-3);

- приписом №225 від 22.09.2017 року (а.с.12);

- листом ГУ ДФС у Сумській області від 25.07.2017 року (а.с.59);

- копією довідки ГУ ДФС у Сумській області про хронометраж господарських операцій до фактичної перевірки від 20.09.2017 та доданими до неї копіями пояснень ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с.17-24);

- листом ГУ ДФС у Сумській області про надання інформації на запит управління Держпраці в Сумській області (а.с.37);

- відеозаписом, наданим управлінням Держпраці в Сумській області (а.с.60);

- показами, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які проводили інспекційне відвідування, наданими в судовому засіданні;

- копіями трудових договорів, укладених ФОП ОСОБА_4 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.71-74);

- копією свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_4 (а.с.14).

Таким чином, об'єктивними доказами встановлено, що в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, тому суд першої інстанції, із урахуванням обставин справи обґрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому, доводи захисника Молібог Ю.М. щодо недоведеності висновків суду про фактичний допуск до роботи без оформлення трудового договору ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з посиланням на відсутність в матеріалах справи відомостей щодо кількості укладених трудових договорів вважаю безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи копіями договорів, укладених ФОП ОСОБА_4 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.71-74), які також під час інспекційного відвідування підтвердили, що з жовтня 2016 року працюють в ФОП ОСОБА_4 на підставі укладеного трудового договору, позмінно з 20 години до 4 години ранку, в зміну добавляються люди на стажування.

Крім того, відповідно до п.4 трудового договору, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_11 від 01.11.2016 р. та 30.04.2017 р., а також з ОСОБА_12 від 01.11.2016 р. та 30.04.2017 р. час виконання робіт встановлюється з 20-00 год. до 04-00 год.

З огляду на це є необґрунтованими твердження захисника Молібог Ю.М. про недоведеність висновків суду, що під час інспекційного відвідування відбувався саме виробничий процес, до якого були фактично допущені 4 працівника без оформлення трудового договору.

Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_4 з порушеннями положень ст.256 КУпАП, оскільки не містить доказів, якими підтверджується подія правопорушення, посилання на свідків вчинення адміністративного правопорушення, обов'язок збирання яких, на переконання захисника, покладено саме на осіб, уповноважених на складання протоколу, а не на суд, то вони спростовуються наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, управлінням Держпраці в Сумській області 20.09.2017 - 21.09.2017 була проведена перевірка ФОП ОСОБА_4, за результатами якої складено акт з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №СМ 128., відповідно до якого під час інспекційного відвідування було виявлено порушення вимог чинного законодавства про працю, а саме: допущення до виконання робіт по виготовленню хлібобулочних виробів ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 без оформлення договору, чим порушено ч.1 ст.24 КЗпПУ.

Одночасно із складанням акту перевірки та винесенням припису від 22 вересня 2017 року №225 щодо забезпечення дотримання ФОП ОСОБА_4 вимог ст.24 КЗпПУ, інспектором вжито заходів щодо притягнення до відповідальності винних осіб, складено адміністративний протокол №93 від 22 вересня 2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП ОСОБА_4 та на підставі ст.257 КУпАП вказаний протокол разом, зокрема, із витягом з акту перевірки, приписом, копіями пояснень ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 направлено до суду для його розгляду по суті, та які, за своїм змістом містять докази в підтвердження події правопорушення.

Не є такими, що ставлять під сумнів законність оскаржуваної постанови і доводи захисника Молібог Ю.М. стосовно проведення перевірки не за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_4, яким згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 є АДРЕСА_2, а в приміщенні по АДРЕСА_5, доказів щодо законного використання якого ФОП ОСОБА_4 для ведення господарської діяльності матеріали справи не містять, оскільки в ході проведення перевірки, при складанні документів за її результатами та відібрання пояснень, жодних зауважень чи заперечень стосовно цього не надходило.

Крім того, з відеозапису, на якому зафіксований момент, коли у приміщення по АДРЕСА_5 заходять інспектори (а.с.60), вбачається, що там відбувається саме виробничий процес, пов'язаний з виготовленням хлібобулочних виробів, яким згідно копії витягу з реєстру платників єдиного податку (а.с.15) безпосередньо і займається ФОП ОСОБА_4

Вважаю такими, що спростовуються матеріалами справи доводи адвоката відносно того, що сам факт знаходження ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у приміщенні, в якому знаходилась перевірка не свідчить, що вони фактично допущені до виконання робіт.

Зокрема, з письмових пояснень ОСОБА_6, наданих безпосередньо під час перевірки (а.с.23) вбачається, що вона працює у ФОП ОСОБА_4 та займається нарізкою продуктів. Трудового договору або будь-якого іншого з ним не укладала, заяви про прийняття на роботу не писала.

При цьому, суд першої інстанції вірно поклав в основу доведеності винуватості ОСОБА_4 саме письмові пояснення ОСОБА_6, надані нею під час інспекційного відвідування, а не в судовому засіданні, визнавши їх такими, що узгоджуються з відеозаписом, наданим управлінням Держпраці в Сумській області.

Крім того, з пояснень ОСОБА_8, наданих під час проведення інспекційного відвідування вбачається, що вона працює у ФОП ОСОБА_4 на посаді кухаря з січня 2017 року згідно трудового договору (а.с.22). Однак, підтверджуючих документів про належне оформлення трудових відносин між ними як в ході перевірки, так і під час судового розгляду не було надано, що також узгоджується з інформацією, наданою ГУ ДФС у Сумській області, відповідно до якої згідно даних звіту «Нарахування єдиного внеску», поданого ФОП ОСОБА_4 за липень 2017 року, штатна чисельність працівників складає 2 особи, договори цивільно-правового характеру з працівниками не укладались (а.с.57).

Інші доводи апелянта не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення щодо визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_4 накладено суддею у межах, встановлених санкцією ч.3 ст.41 КУпАП і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника Молібог Ю.М. не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Молібог Ю.М. подану в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2017 року відносно ОСОБА_4 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О.

.