Єдиний унікальний номер 235/7085/17 Номер провадження 33/4804/4/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 КУпАП - закрито в звязку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИЛА:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено наступне. 20.10.2017 року о 10 годині 00 хвилин в м.Покровськ по вул..Захисників України біля автовокзалу водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху ліворуч не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам руху, та почав виконувати розворот ліворуч з правого ряду, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. В результаті ДТП авто отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 КУпАП - закрито в звязку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 прохав скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали судової справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову необхідно залишити без змін, за таких підстав.

ОСОБА_3 і його захисник ОСОБА_2 належним чином повідомлені про дату розгляду справи, не повідомили про причини неявки в судове засідання, їх явка в даному випадку не обовязкова і не є перепоною для розгляду судової справи.

Дослідивши матеріали судової справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду місця події, плансхему наслідків ДТП, висновок експертного дослідження, письмові пояснення учасників ДТП, фотографії з місця ДТП, а також висновок комплексної судово-автотехнічної експертизи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини. Так, відносно ОСОБА_3 правомірно був складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав.

Оцінюючи в ході судового розгляду надані докази, суд дійшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Відповідно до п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій. Більш того, необхідно враховувати, що згідно з пунктом 1.4, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

Згідно п.10.4 ПДР, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі вїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконання цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Висновком експертного дослідження № 2/19-352 від 05 грудня 2017 року встановлено, що з технічної точки зору, у розглянутій дорожній ситуації, водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4, для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто, діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_4, діючи відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу даної ДТП, тому з технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, в його діях будь-яких невідповідностей з вимогами ПДР України, які перебувають у причинному звязку з подією, що настала, не вбачається.

А водій автомобіля НОМЕР_4 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_5, ОСОБА_3, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був перед розворотом ліворуч переконатися в безпеці своїх дій для інших учасників дорожнього руху та заздалегідь зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги для розвороту ліворуч, тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_3, у даній дорожній обстановці виконуючи вимоги п.10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти наступу даної ДТП. У причинному звязку з подією, що настала, перебувають дії водія автомобіля НОМЕР_4 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_3, якій у дорожніх умовах, що склалися, перед зміною напрямку руху ліворуч не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та почав виконувати розворот ліворуч з правого ряду, що у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації і її переростання в ДТП, - зіткненню з автомобілем НОМЕР_3, тобто дії водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_3, як невідповідні вимогам п.101 та п.10.4 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному звязку з подією, що настала.

Висновком судової авто-технічної експертизи № 815 від 17 липня 2018 року встановлено, що настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20 жовтня 2017 року о 10 год. в м.Покровськ по вул..Захисників України за участю автомобілів Hyundai Santa Fe та Chevrolet Aveo за обставин, на які посилається у своїх поясненнях водій Hyundai Santa Fe реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_3 цілком можливе. Згідно висновку, зробленого за версією водія автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_5 встановлено, що в даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля Hyundai Santa Fe ОСОБА_3 регламентувалися вимогами п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими, він повинен був перед виконанням повороту ліворуч зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в його напрямку, а безпосередньо перед зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху. Дії водія автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_4 регламентувалися вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог пункту 12.3, в момент виникнення небезпеки для руху (в момент початку зміни напрямку руху автомобіля Hyundai Santa Fe ліворуч, ОСОБА_4 повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В умовах даної події, водій Hyundai Santa Fe ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом належного виконання з його боку вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, що свідчить про невідповідність його дій вимогам зазначених пунктів Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_4 невідповідностей вимогам п.12.3 Правид дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або перебували в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. А дії водія автомобіля Hyundai Santa Fe ОСОБА_3, що не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебували в причинному звязку з виникненням аварійної ситуації і настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.)

Судом встановлено, що Постановою про закриття кримінального провадження від 11 травня 2018 року кримінальне провадження № 0000030 від 23 лютого 2018 року за фактом ДТП, яка мала місце 20 жовтня 2017 року у м.Покровську Донецької області за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в результаті якої ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження легкого ступеню, закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у діях ОСОБА_3

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що 20 жовтня 2017 року приблизно о 10 год. 15 хв. Він керував технічно справним автомобілем НОМЕР_2 , який йому належить, рухався сам, без вантажу, був тверезим, почувався добре, по вул.. Захисників України у бік м.Покровська Донецької області. Після того, як проїхав блокпост, при вїзді в місто зі сторони міста Курахово, рухався приблизно зі швидкістю 50-60 км/год. у лівому ряду проїжджої частини, яка має дві умовні смуги (без розмітки) для руху в одному напрямку. Доїжджаючи до автовокзалу міста, попереду нього у попутному напрямку на відстані приблизно 50 метрів у правому ряду рухався автомобіль Hyundai Santa Fe з причепом зі швидкістю близько 40 км/год. Боковий інтервал між їхніми автомобілями був приблизно 2 метри. Коли він став наближатися до даного автомобіля позаду зліва, раптово на відстані 15-20 метрів до передньої частини автомобіля ОСОБА_5, автомобіль ОСОБА_3, без увімкнення покажчиків маневру на автомобілі та причепі, став з тією ж швидкістю різко повертати вліво, перетинаючи його траєкторію руху. У той же час ОСОБА_4, намагаючись уникнути зіткнення, різко зманеврував вліво з одночасним гальмуванням на мокрому асфальті дороги, і на зустрічній смузі руху, яка в той момент була вільною від транспорту, відбулося зіткнення автомобіля у процесі гальмування передньою правою його частиною з лівою передньо-боковою частиною Hyundai Santa Fe, який з моменту зміни напрямку руху до місця зіткнення подолав близько 7-8 метрів.

Огляд місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 жовтня 2017 року проводився в межах оформлення адміністративних матеріалів при дорожньо-транспортній пригоді, вимоги до оформлення якого закріплені в Кодексу України про адміністративні правопорушення; в главі 21 зазначені особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої процесуального статусу понятих не передбачено, проте є статус свідка, а тому поняті, які зазначені в протоколі огляду ДТП вважаються свідками. Відповідно до вимог ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Таким чином приходжу до висновку, що суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та в результаті порушення ним п.10.1 ПДР його дії призвели до вказаної ДТП; тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновки експертизи не є єдиним доказом в даній справі і в сукупності із іншими доказами був оцінений судом відповідно до вимог ст..251 КУпАП.

Судом був дотриманий принцип рівності сторін в даному провадженні; з огляду на принцип змагальності сторін суд створив необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав.

За таких обставин доводи захисника ОСОБА_2 є необґрунтованими.

При розгляді апеляційної скарги суд переконався, що провадження в справі в цілому було чесним, включаючи спосіб, у який були отримані докази (рішення ЄСПЛ у складі Великої палати у справі «Elsholz v. Germany» від 13.07.2000 р.).

Встановлено, що докази представлені таким чином, що гарантується справедливий суд (рішення Суду у справі «Blucher v. Czech Republic» від 11.01.2005 року).

Відповідно до вимог ст..247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких підстав, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 КУпАП - закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду ОСОБА_1