Справа №635/5765/18
Провадження № 3/635/1860/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року смт. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 40-Б кв. 60

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №124265 від 27 липня 2018 року, ОСОБА_1 27 липня 2018 року о 22 годині 35 хвилин в Харківській області, Харківському районі, смт. Безлюдівка передав керування ТЗ водію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка керувала ТЗ KIA CARENS, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, результат огляду за газоаналізатором Drager820», чим порушив вимоги п.2.9Г ПДР України.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП як передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 08 вересня 2018 року, не зявилися, через канцелярію суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1, відповідно до яких свою вину не визнав та пояснив наступне. ОСОБА_2 є його дружиною з 10.12.2005 року. 04.07.2017 року в шлюбі вони придбали автомобіль KIA CARENS, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрували на його імя, однак яким постійно користується його дружина ОСОБА_2 Тобто, автомобіль ним був переданий в користування дружини одразу після покупки, більше року тому. Автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. В момент передачі ним автомобіля дружині, 04.07.2017 року, вона була абсолютно тверезою, в чому він впевнений. З того моменту дружина самостійно користується автомобілем, а його обслуговування проводить на спеціалізованій СТО. 27.07.2018 року, в денний час, його дружина ОСОБА_2 разом з подругами на автомобілі поїхала відпочивати на водоймі у смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, а він залишився у Харкові. Зранку та кілька днів до цього вона ніяких алкогольних напоїв не вживала та була абсолютно тверезою. Цього ж вечора, близько 23 години дружина йому зателефонувала та розповіла, що на відпочинку біля водойми вжила з подругами алкогольні напої та була затримана працівниками патрульної поліції у смт. Безлюдівка на виїзді з пляжу за керування у стані алкогольного спяніння. Дружина попросила приїхати з його водійським посвідченням та забрати автомобіль, оскільки інакше інспектор патрульної поліції забере автомобіль на штрафмайданчик. Він негайно приїхав до смт. Безлюдівка щоб забрати автомобіль та дружину. При цьому, інспектор патрульної поліції, який до цього склав протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння у відношенні ОСОБА_2, склав протокол і на нього, як на власника автомобілю, за те, що він передав їй керування автомобілем, а вона керувала їм у стані спяніння. Однак, передаючи 04.07.2017 року щойно придбаний автомобіль дружині ОСОБА_2 (половина якого за законом є її власністю) він не міг навіть уявити, що через рік після цього, 27.07.2018 року, вона буде ним керувати у стані алкогольного спяніння. Враховуючи наведене, просив закрити провадження в звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутній. Такий висновок обґрунтовується наступними доводами.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно диспозиції цієї статті визначається: керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, доказуванню по цій справі підлягає факт передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Суду надана копія свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ №023411, із якого вбачається, що 10 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_1).

Із наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХМ 478732, вбачається, що автомобіль KIA CARENS, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1 04.07.2017 року.

Із письмових пояснень ОСОБА_2Г вбачається, що 27.07.2018 року, вона разом з подругами на автомобілі поїхала відпочивати на водоймі у смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, де вживала спиртні напої. Ввечері, коли поверталася додому, її зупинили співробітники поліції, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На вимогу працівників поліції вона зателефонувала чоловікові ОСОБА_1, щоб він приїхав і забрав її та автомобіль. Він негайно приїхав, після чого інспектор патрульної поліції склав протокол і на нього, як на власника автомобіля. Також зазначила, що автомобіль є їх спільною сумісною власністю, оскільки придбаний у шлюбі, та з моменту придбання автомобіля, керує ним лише вона.

Матеріали справи містять копію протоколу серії БД №124264 відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З наведених вище обставин та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що зазначені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах справи докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не достатніми, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст.9,245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя О.В.Назаренко