Справа № 163/1778/18 Провадження №33/802/132/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю представника митниці ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 38552 (тридцять вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) гривні 38 коп. з конфіскацією в дохід держави автомобіля «Рено Меган» 2004 року випуску, польський номерний знак DZLSS16, ідентифікаційний номер VF1KMRG4, вартістю 38552,38 гривні, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Волинської митниці ДФС 15522 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять дві) гривні витрат за зберігання транспортного засобу та на користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

Згідно з рішенням суду ОСОБА_3 визнано винним за те, 23.07.2018 він, слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Рено Меган», польський номерний знак DZLSS16, перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа нотаріально посвідченого доручення на право керування зазначеним автомобілем, яке вказана в дорученні нотаріус Нотаріальної канцелярії у місті Варшава Республіки Польща Вєслава ОСОБА_5 не посвідчувала, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

У поданій апеляції захисник вказує на незаконність постанови суду першої інстанції та її невідповідність нормам матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, представника митниці ОСОБА_1, який апеляцію заперечив і просив постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу таких висновків.

В силу ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при винесенні постанови вказаних вимог закону місцевим судом дотримано.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, яким суд дав належну оцінку зокрема: протоколом про порушення митних правил, актом про проведення огляду, контрольними талонами, довіреністю.

В силу ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Стаття 483 МК України передбачає умисне вчинення фізичних дій, направлених на зміну зовнішнього вигляду предметів, внаслідок чого ускладняється їх ідентифікація.

Дії ОСОБА_3 за ч.1ст.483 МК України кваліфіковано правильно, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст.33 КпАП України.

Доводи апелянта про те, що він не мав умислу на порушення митного законодавства України апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються його ж поясненнями про купівлю автомобіля та намір ввезти його в Україну у режимі «транзит».

Факт придбання автомобіля підтверджується договором купівлі-продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.47).

А після укладення такого договору, Ним шкур Р.Ю. отримав від ОСОБА_7 доручення на автомобіль (а.с.10).

Твердження правопорушника про те, що йому не було відомо про обставини видачі доручення та про те, що доручення було видане за його відсутності, спростовуються його ж власноручними поясненнями, в яких він зазначив, що ОСОБА_7 доручила йому свій автомобіль у тимчасове користування. 16.07.2018 він з ОСОБА_7 в м.Варшава пішли до нотаріуса ОСОБА_5, щоб завірити доручення. Переклад доручення здійснив перекладач ОСОБА_8 (а.с.11).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_3 перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа нотаріально посвідченого доручення на право керування зазначеним автомобілем, яке вказана в дорученні нотаріус ОСОБА_4 не посвідчувала.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування постанови суду щодо ОСОБА_3.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов