Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/173/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко І. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянула апеляційну скаргу останнього на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,громадянина України, працюючого водієм ТДВ «Мясокомбінат «Ятрань», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2018 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягненняу виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керуваннятранспортними засобами на строк 1 (один) рік. Також стягнуто 352 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 09.05.2018 року о 08.20 год., по а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв на 46 км, керувавав автомобілем ГАЗ АС, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння (різкий запах алкоголю з ротовоїпорожнини).В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР) від продуття алкотестера «Драгер» та проходження огляду в медичному закладі для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2018 року та закрити провадження у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що обставини справи за протоколом адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, протокол має безліч дописок, письмових пояснень до протоколу він не писав, вину не визнавав, у тому числі і в суді першої інстанції.

Зазначає, що на його клопотання суд першої інстанції не викликав свідків та працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

До початку розгляду справи по суті, скаржник ОСОБА_3 подав до суду клопотання в якому просив суд застосувати вимоги п.7 ч.1 ст. 247, ст.. 38 КУпАП, скасувати постанову суду першої інстанції та провадження в справі закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто частково задовольнити вимоги поданої апеляційної скарги.

Просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження, зваживши доводи апеляційної скарги та клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, апеляційний суд дійшов до висновку, про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Перевіркою доводів апеляційної скарги встановлено, що районний суд відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Згідно частин 2 - 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 030343 від 09.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 на пропозицію працівника поліції відмовився і від продуття алкотестера «Драгер» і від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі (а.с. 3).

Факт відмови від огляду відповідно до вимог закону працівником поліції зафіксовано у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджено ними в долучених до протоколу поясненнях (а.с. 5-6).

Зазначені докази свідчать про дотримання працівниками поліції процедури оформлення матеріалу у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ті недоліки протоколу, на які посилається апелянт, реалізації його процесуальних прав не перешкоджали і висновків суду про його винуватість не спростовують.

Доводи апелянта про однобічний та неповний розгляд справи в суді першої інстанції через те, що в судове засідання не викликались свідки є помилковими, оскільки в матеріалах справи є наявні пояснення цих свідків, в яких вони детально викладають обставини адміністративного правопорушення, брати під сумнів які у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Крім того, задоволення клопотання про виклик свідків та інспектора чи відмова в його задоволенні є правом, а не обов'язком суду. Відмова у суді першої інстанції в допиті свідків за наявності викладених раніше даних не може свідчити про відсутність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Не визнання вини апелянтом в поданій апеляційній скарзі, свідчить, що такі доводи захисту спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_3 на судовому засіданні суду першої інстанції був присутній, вину визнав.

Ніяких клопотань чи заперечень стосовно обставини справи, за протоколом адміністративного правопорушення, на які вказує скаржник, що не відповідають дійсності, зазначення щодо невідповідності письмових пояснень до протоколу, та не визнання вини, апелянт не подавав.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке наклав адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що з урахуванням особи правопорушника, вчиненого правопорушення, є справедливим і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення та були б підставою для його скасування, не допущено.

Апеляційній вимоги ОСОБА_3 щодо закриття провадження за сплином строків накладення адміністративного стягнення - не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки судом першої інстанції не порушено вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, якою передбачено, що стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, з урахуванням того, що адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинено 09.05.2018, а рішення суду першої інстанції було прийнято 25.05.2018 року.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги та клопотання апелянта відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.В. Кабанова