ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2018 р. м. Харків
Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., за участю представника Харківської митниці ДФС ОСОБА_1В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Харківської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -
Вказаний адміністративний матеріал надійшов до суду 24.07.2018 та призначався до розгляду в судові засіданнях на 02.08.2018, 14.08.2018, 21.08.2018, 19.09.2018, 27.09.2018.
В дане судове засідання особа, відносно якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 не зявилися, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що розписалися в явочному листі від 27.09.2018 (а.с. 89), причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, неодноразово повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи, надала суду особисто пояснення, які вважала за потрібне, також виклавши їх письмово (а.с. 60-62, 82-84), в ході розгляду даної справи від ОСОБА_2, його представників надходили клопотання, які були розглянути судом, в тому числі задоволено клопотання про виклик і допит свідків (а.с. 58-59), ОСОБА_2 скористався правом захисту, та в судове засідання вкотре не зявився, суд завершує розгляд справи у його відсутність та його захисника, що також узгоджується із положеннями ст. 268 КУпАП, ст. ст. 498, 526 МК України, за змістом яких, присутність особи у справах даної категорії не визнана законом обовязковою, та враховуючи також необхідність дотримання строку розгляду справи про порушення митних правил, визначеного у ст. 525 МК України, та строків накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, визначених ст. 467 МК України.
Так, в ході розгляду справи в судовому засіданні 27.09.2018 від ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 надійшли усні та письмові пояснення (а.с. 82-84), в яких вони зазначали, зокрема, про відсутність у ОСОБА_2 наміру приховувати від митного контролю грошові кошти в розмірі 25 000 тисяч Євро. З адміністративним протоколом не погодилися, вказуючи про спотворення в ньому інформації щодо перетину ОСОБА_2 державного кордону з незадекларованими грошима. В той час, коли ОСОБА_2 знаходився на лінії розмежування, у так званій нейтральній полосі, очікуючи свого товариша, самостійно підійшов до співробітника митниці та спитав останнього про правила перетину державного кордону, повідомивши останньому про кількість наявної у нього валюти. Ці твердження нічим не спростовані, будь-які поняті та свідки вчиненого правопорушення відсутні. Після цього, співробітник митниці запропонував йому пройти до зони митного контролю, де у подальшому було проведено митний огляд. На той момент, не маючи наміру перетину кордону, в нього була відсутня декларація, оскільки остання з банківськими чеками про зняття готівки була залишена співробітникам митниці Російської Федерації при проходженні ним митного огляду, які, в свою чергу, запевнили ОСОБА_2, що в подальшому зазначені документи йому не потрібні. Надалі, на запитання співробітника, чи є в нього готівкові кошти, він відповів, що є, при цьому предявивши зазначені кошти. Вказаний факт внесено до адміністративного протоколу, а також підтверджується матеріалами справи. Після чого ОСОБА_2 вказав на місцезнаходження готівки, яка знаходилась в шкарпетках останнього, які, в свою чергу, він поклав задля унеможливлення викрадення у нього грошових коштів. Загальна кількість банкнот складала 258 банкнот, що у своєму обсязі не дозволяло їх приховування тим способом, який визначено у протоколі.
Крім того, вважали, що протокол про адміністративне правопорушення складено з певними порушеннями. Інспектор який складав протокол, залучив у якості свідка інспектора прикордонної служби, що є неправомірним, адже вказана особа може бути упередженою на користь Харківської митниці ДФС. Також інспектором залучено у якості понятих двох осіб, які є чоловіком та дружиною, які в своїх поясненнях лише підтвердили факт наявності у нього грошових коштів в розмірі 25 000 Євро, що ним і не заперечується.
В судовому засіданні представник Харківської митниці ДФС ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил України від 28.04.2018 відносно ОСОБА_2, підтримав. Просив ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні порушення Митних правил України, та застосувати відносно нього санкції, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України, а саме штраф та конфіскацію безпосередніх предметів митного правопорушення.
Суд, вислухавши в ході розгляду справи пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з наступного.
Так, судовим розглядом встановлено що 28.04.2018 о 18 год. 00 хв. через зону митного контролю МАПП Гоптівка Харківської митниці ДФС з Російської Федерації в напрямку України, по смузі пішохідного руху, пішки з ручним багажом перетинав митний кордон України гр-н України ОСОБА_2
Під час здійснення митного контролю при усному декларуванні ОСОБА_2 заявив, що ніяких товарів та предметів, які підлягають обовязковому декларуванню, заборонених або обмежених до переміщення, не має.
Однак, за результатами відпрацювання системи управління ризиками, при здійсненні подальшого митного огляду особистих речей ОСОБА_2, йому було запропоновано предявити речі, що знаходяться при ньому. Після цього ОСОБА_2 самостійно показав, що під штанями у панчохах приховав готівку іноземної валюти в сумі 25 000 євро, яку він перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з використанням способу, що утруднює її виявлення.
Згідно постанови Національного банка України № 148 від 27.05.2008 (зі змінами), фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.
Фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.
По даному факту у відношенні ОСОБА_2 був складений протокол про порушення митних правил за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України, вищезазначена валюта - 25 000 доларів США (вартістю за курсом НБУ на 28.04.2018 - 797 918,03 грн.) на підставі ст. 511 МК України тимчасово вилучена та передана на зберігання до каси Харківської митниці ДФС.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з диспозицією ст. 483 МК України, обєктивна сторона складу правопорушення, за якою притягується ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, характеризується діями, спрямованими на приховування переміщуваного через митний кордон України товару, що спричиняє певні негативні наслідки, а субєктивна сторона лише прямим умислом. Тобто, переміщення товару через митний кордон з приховуванням від митного контролю повинно передбачати для експортера такого товару умисел щодо отримання певних переваг чи матеріальних благ внаслідок проведення такої незаконної зовнішньоекономічної операції.
Митний кодекс України визначає приховуванням від митного контролю як використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, що переміщуються через митний кордон України, або надання одним товарам вигляду інших, чи подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, або одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, тобто переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способу, що утруднює виявлення таких товарів.
При цьому, за змістом пояснень ОСОБА_2, останній повідомив, що не збирався перетинати кордон, а тому і не декларував грошові кошти.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Обставини, що помякшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Враховуючи обставини скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд застосовує до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил з їх подальшою конфіскацією. При накладенні на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України у вигляді штрафу в дохід держави суд виходить з встановленого курсу НБУ валюти євро станом на 28.04.2018, згідно якого 25 000 євро дорівнює 797918,03 гр. (сімсот девяносто сім тисяч девятсот вісімнадцять гривень 03 копійок).
Крім того, в порядку ст. 40? КпАП України з правопорушника ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн.
Керуючись ст. 40? КпАП України, ст.ст.483,489,495, п.2 ч.1 ст.527 МК України, суд, -
Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.О. Муратова