Справа № 415/115/18
Провадження № 33/782/143/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк Луганська область

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В., при секретарі Данько Л.С. за участю правопорушника ОСОБА_2,прокурора Беднарського А.Є. розглянувши клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в.о. керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області Єрохіна Р.О. на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 26.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26.03.2018 року піддано ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п'ятдесят одну) гривню. Також з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352 (трьохсот п'ятдесяти двох) гривень 40 (сорока) копійок.

Не погодившись з рішенням районного суду, в.о. керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області Єрохін Р.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 26.03.2018 року відносно ОСОБА_2, скасувати постанову та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те,що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою,що підлягає скасуванню у зв'язку з істотними порушеннями вимог КУпАП.

Так,він вказує,що про незаконну постанову Лисичанського міського суду від 26.03.2018 року прокурору стало відомо при проведенні перевірки 06.07.2018 року в Управління патрульної поліції в Луганській області та Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області при здійснення нагляду за додержанням законів уповноваженими органами при доставлені, адміністративному затриманні та триманні осіб, складанні стосовно них протоколів про адміністративне правопорушення,застосування в адміністративному порядку інших заходів, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В той же день прокурор ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП у Лисичанському міському суді.

На його думку, відповідно до вимог ст.26 Закону України « Про прокуратуру» ст.ст.7, 250 КУпАП органами прокуратури здійснюється нагляд за додержанням законів при застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Звертає увагу, що з огляду на пп.2 п.5 Прикінцевих положень Закону України « Про прокуратуру» від 14.10.2014, судом визнаються повноваження прокурора на апеляційне оскарження постанов місцевих судів у випадках, передбачених КУпАП, зокрема, під час здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Крім того, на його думку, право прокурора на оскарження постанов про адміністративні правопорушення регламентовано ст.287 КУпАП.

У зв'язку з чим, вважає,що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений прокурором з поважних причин, а тому він просить поновити його на підставі ст.289 КУпАП.

Заслухавши пояснення прокурора, правопорушника ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, ознайомившись із доводами клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та змістом апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України за № 7-рп/2010 від 27.01.2010 року апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Згідно вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ч.1ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має права оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких інших місцях, до яких доставлено осіб з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення чи в яких особи примусово тримаються згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, який він вже сплатив.

Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ст.287 КУпАП та ч.2 ст.294 КУпАП.

Відповідно до ухвали Конституційного Суду України від 08.12.2015 року за №49у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку, що не відноситься до повноважень Конституційного Суду України.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження, оскільки судовим рішенням, яке оскаржує прокурор, особисті права особи не були обмежені ( ч.5 ст.7 КУпАП) та її прийняття до розгляду не відповідало б ані діючим нормам національного законодавства, ані правовій позиції викладеній в практиці Європейського суду з прав людини, апеляційну скаргу подано особою, яка не входить до кола суб'єктів оскарження, а тому право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у адміністративній справі, у прокурора на виникає.

У зв'язку з чим така апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючисьст.294 КУпАП, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути в.о. керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області Єрохіну Р.О. його апеляційну скаргу на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 26.03.2018 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області: Є.В. Тополюк