Справа № 624/472/18
Провадження № 3/626/1026/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.09.2018 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши матеріал, який надійшов з Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

сухенка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення Серії БД №017360 від 06.08.2018 року: ОСОБА_2 06.08.2018 року близько 00-20год. по 17 вересня, смт.Кегичвка, Харківської області, керував автомобілем НОМЕР_1з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що дійсно він 06.08 2018 року біля опівночі він приїхав на своєму автомобілі на вул.17 Вересня смт.Кегичівка до городу де вирощує картоплю з метою перевірити чи ніхто не викопує його врожай, оскільки напередодні на сусідських городах вже невідомі повикопували картоплю, однак не доїхавши метрів 50 до огороду машина зламалася і він пішов до городу пішки, подивився, нікого не побачив та почав повертатися до автомобілю. Коли він підходив до свого автомобіля то в цей час до нього підїхали працівники поліції і почали звинувачувати його, що він перебуває в нетверезому стані, на що він відповів, що це не так, і сказав їм що він в той момент за кермом не перебував, однак не проти пройти тест на алкоголь на місці. На вказане працівники поліції відповіли що треба їхати до лікарні, на що він ще раз погодився пройти тест на місці, так як залишати машину він не хотів. Через декілька хвилин він зателефонував своєму знайомому, щоб той прийшов і залишився біля автомобіля, який на той час стояв посеред поля в нелюдному місці, а сам сказав працівникам поліції що згоден поїхати у лікарню тільки через деякий час, коли дочекається знайомого, щоб не лишати зламаний автомобіль на місці його поломки. Однак працівники поліції сказали, що вже не потрібно та стали щось писати, а потім і зовсім пішли до автомобіля та поїхали.

Через деякий час, коли він отримав повістку з суду, він дізнався що на нього склали протокол щодо керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, що не відповідає дійсності, оскільки він не відмовлявся від проходження медичного огляду, копію протоколу він не отримував, його права йому ніхто не розяснював. Крім того посилається на ряд процесуальних порушень при складанні протоколу.

Таким чином, з урахуванням того, що він в той час, коли підїхали працівники поліції не знаходився за кермом, не зважаючи на це не відмовився проходити на медичний огляд на місці знаходження транспортного засобу, в тому числі і в медичному закладі через декілька хвилин, коли приїде його знайомий, щоб стерегти машину, просить провадження стосовно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення самого ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, дослідивши надані суду матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

При цьому, положення ч.1 ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи іншого сп'яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, у тому числі алкогольного.

Як встановлено під час розгляду справи, 06.08.2018 року був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за те що він керував транспортним засобом та відмовився від проходження медичного огляду, однак даний факт керуванняавтомобілем в зазначений час та місці у складеному протоколі, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Так, в судовому засіданні сам ОСОБА_2, категорично заперечував факт керування транспортним засобом, в момент коли підїхали працівники поліції.

Для встановлення обєктивної істини по справі, в судове засідання викликались свідки даної події, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак в судове засідання будучи належним чином повідомлені, не зявилися. Працівник поліції, який складав відповідний протокол за викликом суду також не зявився.

Таким чином, зазначені свідки-поняті, які вказані в протоколі, також не підтвердили факт керування та знаходження за кермом ОСОБА_2 06.08.2018 року о 00-20год, як це зазначено у самому протоколі.

Крім того, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння регламентовано ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735(надалі Інструкція).

Відповідно до п.6 Розділу І даної інструкції, огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому згідно з п.7 Розділу І даної інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п.22 Розділу ІІІ даної інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому відповідно до п.6-8 порядку направлення водіїв для проведення огляду від 17 грудня 2008 р. № 1103 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

П.8 У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відповідно до положень вищезазначених нормативних документів, у разі відмови водія від проходження відповідного огляду, працівники поліції зобовязані були направити його в заклад охорони здоровя, де в присутності двох свідків скласти відповідний протокол, а не на місці зупинки.

Однак вимоги даного порядку поліцейськими також виконані не були, оскільки ОСОБА_2 взагалі не пропонували пройти огляд на місці, а в подальшому останній не був направлений поліцейським для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, а відповідний протокол складено на місці зупинки.

Таким чином суд приходить до висновків, що проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським, який складав протокол і оформлення його результатів, за наведених вище обставин проведено з грубим порушенням ст.266 КУпАП та інструкції, а згідно з ч.5 ст.266 та п.3.22, висновки та огляди щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважаються недійсними.

Частиною 2 статті 19 Конституції України значено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

В звязку з викладеним, коли відмова водія ОСОБА_2 від проходження відповідного огляду на стан спяніння проведена з грубим порушенням процедури її проведення, а саме ст.266 КУпАП та інструкції, то у суду відсутні належні та допустимі дані, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_2, по-перше за кермом автомобіля, а по друге знаходження його в той час з явними ознаками алкогольного спяніння, як це зазначено у протоколі, у звязку з чим справу слід закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 266, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення Серії БД №017360 від 06.08.2018р.) закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанову по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд.

Суддя Дудченко В.О.