Справа № 727/7226/18
Провадження № 3/727/3010/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Алієвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД №046304, від 07 липня 2018 року гр.. ОСОБА_1 07.07.2018 року о 17.30 год. в м. Чернівці по вул. Брянській керував транспортним засобом «Дачія Логан» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку, з використанням техничного засобу "Драгер"№0298, результат перевірки був позитивним та склав 1,52 промілля алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДД та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив що незгідний був із результатом алкотестеру «Драгер» та просив пройти обстеження в закладах МОЗ. Його не було доставлено в медичний заклад для проходження відповідних тестів на стан спяніння. Просив закрити провадження по справі у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засідання підтримав покази свого підзахисного та просив закрити провадження по справі.

Вказує, що його підзахисний дійсно 07 липня 2018 року о 17 год.30 хв м. Чернівці по вул. Брянській керував транспортним засобом «Дачія Логан» д.н.з. НОМЕР_1, але не знаходився при цьому в стані алкогольного спяніння. Зазначив, що у відповіді на запит у патрульній поліції Чернівецькій області відповіли, що не є розпорядником відео файлів зі камер спостереження, що розташовані по вул.. Брянській та вул. Полєтаєва, хоча у них були боді-камери. Захисник також пояснив, що свідки зазначені в протоколі прибули на місце події разом з працівниками патрульної поліції, також вони не були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, а тому їхні свідчення суд не повинен брати до уваги. Працівники патрульної поліції обманом змусили його визнати вину, так як на продув надали йому тестовий Драгер та пригрозили, що вилучать його авто та відвезуть на штрафмайданчик.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП не знаходить свого підтвердження в дійсності, є незаконним та необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адмінправопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2ст. 6 Основного Закону України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 та 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає до з'ясування, зокрема те, чи було адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Так, огляд водія ОСОБА_1 проводився в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за результатами якого встановлено стан сп'яніння ОСОБА_1 у кількості 1,52 проміле.

Проте умовами достатності та допустимості вище наведеного способу огляду водія - як доказу є згода останнього з його результатами.

Проте в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній підпис водія ОСОБА_1, яким підтверджується його згода з результатами огляду. Так само відсутній підпис ОСОБА_5 на роздруківці результату з спеціального технічного засобу «Драгер», де в графі «підпис особи, що тестують»

В суді ОСОБА_1 підтвердив дані обставини та вказав на відсутність допустимих доказів його вини. Просив закрити провадження у справі. Пояснив, що хворів на ГРВІ та користувався медичними засобами у виді спрею. Крім того, приймав медичні препарати, які дозволяють керувати транспортними засобами, але несумісні з алкоголем. Після зупинки поліцейськими він погодився на проходження тесту, оскільки був впевнений у негативному результаті. Результат з незрозумілих причин показав наявність алкоголю, з чим він категорично не погодився, відмовився від підпису на роздруківці з приладу «Драгер». Запропонував поліцейським доставити його в медичний заклад для проходження повторного огляду. Проте поліцейські відмовилися доставити його в медичний заклад, чим порушили його права.

У разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейські повинні були діяти в порядку ч. 3 ст. 266 КУпАП та направити порушника на огляд в заклад охорони здоров'я. Проте працівники патрульної поліції не виконали дані вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок проведення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд особи, проведений з порушенням вимого законодавства, вважається недійсним.

Будь-які інші докази вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вище наведене, оцінивши наявні в справі докази, показання ОСОБА_1 та перевіривши доводи, суд дійшов щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП тлумачить на його користь.

Поліцією не надано достатніх належних та допустимих доказів винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовано законної вимоги ОСОБА_1 про доставку його в медичний заклад для проведення повторного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Отже наведені обставини є такими що не ґрунтуються на законі, оскільки стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 247 п. 1, 283-285, 287-290, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 Алієвича до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: Слободян Г.М.