ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/34/18 Справа № 180/1692/18 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки; стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, 08 серпня 2018 року о 00.30 годині водій ОСОБА_2 по вул. Долгова в м. Марганець керував автомобілем НОМЕР_1 та вживав алкоголь (пиво) після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, порушивши вимоги п. 2.10 (є) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати та провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_2 посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Так, ОСОБА_2 вказав, що транспортним засобом не керував та працівники поліції його не зупиняли, а тому підстави для складання протоколу були відсутні. При цьому, ОСОБА_2 зауважив, що наявні у матеріалах справи пояснення свідків засвідчують лише факт його відмови надати посвідчення водія, реєстраційні документи та отримати примірник протоколу. Окрім того, ОСОБА_2 зазначив, що суд не дослідив відеозапис, на якому працівник поліції вказує, що прибув за викликом, однак при цьому врахував рапорт, який взагалі доказом його вини бути не може. На переконання ОСОБА_2 суд зазначені обставини не перевірив та, не повідомивши його про час та дату судового розгляду й розглянувши справу за його відсутності, позбавив можливості надати пояснення з приводу обставин справи.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника Толпегіна А.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за вживання водієм транспортного засобу алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Виходячи з вимог вказаної норми закону, адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає лише в разі, якщо особа керувала транспортним засобом та після зупинки на вимогу поліцейського вживала зокрема алкоголь.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жодних об'єктивних даних на підтвердження обставини керування ОСОБА_2 08 серпня 2018 року о 00.30 годині транспортним засобам матеріали провадження не містять.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд керувався виключно відомостями, зазначеними працівником поліції в протоколі та рапорті. Жодних інших доказів судом досліджене не було.

На переконання суду апеляційної інстанції, наведені докази не є достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_2

Окрім того, відомості, що відображені у таких доказах повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься у матеріалах справи та судом першої інстанції досліджений не був.

Так, відеозапис містить лише відомості про вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв, жодних інших даних, зокрема щодо керування ним транспортним засобом та його зупинки, він не має.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції вказані обставини належним чином не дослідив та дійшов до передчасного висновку про наявність вини в діях ОСОБА_2

Окрім того, суд першої інстанції, дійшовши висновку про керування 08 серпня 2018 року о 00.30 годині ОСОБА_2 саме транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, вийшов за межі фактичних обставин, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_2

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Отже, доводи ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_4 та відповідно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Коваленко