Справа № 585/3941/18
Номер провадження 3/585/786/18
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді - Євтюшенкової В. І.,

з участю секретаря Ковган О. В.,

прокурора Ігнатєва А.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МВ 416480, виданий Роменським МРВ ГУМВС в Сумській області 19.06.2009 року, ІН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, колишнього інспектора патрульної поліції ГУНП в Сумській області (звільнений 18 травня 2017 року),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1, працюючи інспектором реагування патрульної поліції № 1 Роменського ВП ГУНП в Сумській області, та будучи, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 12.06.2018 року подав декларацію після звільнення (дата звільнення 18.05.2017 року), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, пояснив, що був попереджений про необхідність подання декларації і намагався це зробити, проте при відвідуванні особистого електронного кабінету при спробі відправити декларацію він не міг «зайти» в електронний кабінет під своїм логіком та паролем, оскільки система увесь час висвітлювала помилку. В подальшому, з публікацій в Інтернеті він дізнався, що такий збій доступу може бути повязаний з тим, що він має російську адресу електронної пошти, у звязку з чим змінив змінив електронну адресу. За час виконання цих процедур сплив строк дії його електронного підпису, який також довелося змінити і затратити час, тому декларацію він подав більше, ніж через рік після звільнення. Умислу на несвоєчасну подачу декларації не мав, такі дії вважає поважними.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_1 є ознаки корупційного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1ст. 172-6 КУпАП, проте при винесенні постанови покладається на розсуд суду, оскільки протокол складався без участі прокуратури, функції обвинувачення прокуратура у даному випадку не здійснює.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали вказаної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом заступника начальника ВКПС УКЗ ГУНП в Сумській області № 372 о/с від 07.12.2016 року, відповідно до підпункту 2 (у звязку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації) пункту 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Роменського ВП ГУНП в Сумській області (а.с.11).

Наказом заступника начальника ВКПС УКЗ ГУНП в Сумській області № 195 о/с від 18.05.2017 року відповідно до п.7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції (а.с.10).

З Додатку Послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Додаток), які вчинив ОСОБА_1 вбачається, що 19.05.2017 року о 07:40 год. год. була подана декларація з підтвердженням ЕПЦ (а.с.18). Тобто ОСОБА_1 декларація фактично була подана наступного дня після звільнення.

З Додатку також вбачається, що 12.06.2018 року о 18: 52 год. було подано декларацію з підтвердженням ЕПЦ (а.с.16-19). Таким чином, 12.06.2018 року декларація була подана вже повторно.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25.05.98 р. у справах цієї категорії суди повинні з'ясовувати в кожній справі такі питання: чи було правопорушення, за яке особу притягують до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб'єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад правопорушення повинен в собі містити: субєкт правопорушення, субєктивну сторону правопорушення, об'єкт правопорушення та об'єктивну сторону правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з ч. 2 ст. 45 вказаного Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Згідно розяснення Вищого Спеціалізованого Суду України «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» від 22.05.2017 р. N 223-943/0/4-17, для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

В ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію «щорічно до 1 квітня». Разом з тим, у ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, термін подачі декларації не визначено взагалі.

Тому відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності подання декларації.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Отже провадження в справі слід закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_2