Справа № 750/8359/18 Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н.Ю.
Провадження № 33/4823/25/18
Категорія - ч.1 ст. 164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника - адвоката Костюка О.П.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Ільмівка Городнянського району Чернігівської області, громадянин України, з повною базовою освітою, одружений який працював водієм на ПП «Чернігвавтотранс», зареєстрований АДРЕСА_1, фактично проживає АДРЕСА_2,

притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України з призначенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 гривні 40 копійок судового збору.

Як установив суд, 09 серпня 2018 року об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Шевченко, 144 на транспортному засобі «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, всупереч ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, Постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» №176 від 18 лютого 1997 року, здійснював господарську діяльність без дозволу органів місцевого самоврядування, паспорту маршруту, без списку пасажирів, наявність яких передбачена ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме здійснював перевезення пасажирів на транспортному засобі «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що господарської діяльності з перевезення пасажирів не здійснювалась, він працював водієм на підставі цивільно-правового договору з ПП «ЧЕРНІГІВАВТОТРАНС», яке в свою чергу займається господарською діяльністю з надання послуг по перевезенню пасажирів, відповідно до ліцензії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та договору на транспортне обслуговування.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п. 29 постанови КМУ «Про затвердження правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» визначено перелік документів, на підставі яких водій автобусу повинен мати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг та не повинен мати при собі тих документів, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення як доказ є недопустимим, з урахуванням приписів пп.7 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, відповідно до змісту яких поліцейські підрозділів УЗЕ в Чернігівській області ДЗЕ Національної поліції України не відносяться до категорії осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 164 КУпАП.

Звертає увагу на неправдивість показань ОСОБА_3, які взагалі не можуть бути прийняті до у ваги, оскільки він є зацікавленою особою у розгляді справи. Так, у своїх показаннях він наголошував на тому, що при наданні пояснень ОСОБА_1 вказував на те, що здійснював нерегулярні перевезення організованих груп пасажирів, не мав права зупинятись та підбирати пасажирів, не відповідають дійсності та суперечать його особистим показанням. У протоколі «Пояснення особи» цим же працівником зазначено, що особа від дачі пояснень відмовилась.

Він суду першої інстанції пояснював, що перевезення здійснював на підстав договору, за визначеним маршрутом та за дорученням керівництва, кошти за перевезення були зібрані паркувальником, а не ним особисто, на що суд не звернув уваги та необґрунтовано наклав стягнення.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що його найняли працювати на автомобілі за зарплату. Особисто він господарської діяльності не здійснював. Зараз роботу покинув і не працює з огляду на умови, які ставить роботодавець.

Захисник-адвокат ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, зазначаючи, що продаж двох квитків не є доказом господарської діяльності, водій працював виключно в межах та на підставі цивільно-правового договору, не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за яке повинен відповідати власник транспортного засобу, який наймає водіїв для перевезення пасажирів та отримує дохід.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає апеляційну скаргу задовольнити.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Господарська діяльність, у свою чергу, це - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 09 серпня 2018 року по маршруту Городня-Чернігів, здійснював перевезення пасажирів, проводив розрахунок пасажирів та отримував від них грошові кошти. Фактично підтверджене одержання коштів від двох пасажирів на суму 50 грн.

Згідно цивільно-правової угоди №29-08/18 ОСОБА_1 на замовлення приватного підприємства «ЧЕРНІГІВАВТОТРАНС» з 06 по 10 серпня 2018 року виконував як водій перевезення пасажирів у кількості до 80 осіб з м.Чернігова до м. Городня і в зворотному напрямку (а. с. 21) на транспортному засобі «Мерседес» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким його забезпечив замовник послуг.

Відповідно до договору № 17-08/18 на автотранспортне обслуговування від 09 серпня 2018 року, автомобіль «Мерседес» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був переданий замовнику ФОП ОСОБА_4 для здійснення пасажирських перевезень за маршрутом Чернігів-Городня разом з водієм ОСОБА_1 ( а. с. 19-20).

Під час розгляду справи, на порушення вимог ст. 245 та ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції не з'ясував, чи є водій, найнятий на п'ять днів, суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, хто насправді регулярно, постійно та суттєво одержував готівкові кошти від перевезення пасажирів за маршрутом, на порушення встановленого законом порядку.

Оскільки ОСОБА_1 працював водієм нетривалий час, перевезення здійснював на транспорті замовника перевезень та на підставі цивільно-правової угоди, дохід від цих перевезень не отримував, він не є суб'єктом правопорушення, а отже не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У зв'язку з цим усі інші доводи апеляційної скарги щодо неправомірності судового рішення, не мають правового значення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247 п. 1, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець