Провадження № 3/161/3367/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 24 жовтня 2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2,-

- за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду з Управління патрульної поліції у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення АА №333400 від 08 вересня 2018 року вбачається, що 08 вересня 2018 року близько 02:45 год. гр. ОСОБА_2, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння ( різкий запах алкоголю з порожнини роту), знаходячись в м. Луцьку пров. Дружби народів, 8 виражався нецензурною лайкою в присутності працівників поліції, не реагував на неодноразові зауваження працівників поліції, чим здійснив непокору вимогам працівників поліції, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не визнав та пояснив, що непокору вимогам працівників поліції не чинив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.., а також іншими документами.

Як зазначено в диспозиції ст. 185 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Постановою Пленуму Верховного суду (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду N 12 ( v0012700-97 ) від 03.12.97 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» N 8 від 26.06.92 визначено, що згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Аналогічна правова позиція міститься у рішенні Конституційного суду( Справа N 1-28/2011), крім того розяснено, що слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Судом неодноразово відкладався розгляд справи для виклику в судове засідання працівників поліції, та витребовувались відео з бодікамер поліцейських, однак вимога суду виконана не була, працівники поліції в судове засідання не зявились, та заяв від них не надходило.

Протокол та додані до нього матеріали не містять жодних даних та доказів, що своїми діями ОСОБА_2 чинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, що є обовязковою складовою обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Подані до суду матеріали не містять обєктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дані протоколу є сумнівними.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. п.1. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ст. 247п.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.