Справа №584/1229/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Толстой О. О.
Номер провадження 33/788/25/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 22 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підвергнувши адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_3, 16 жовтня 2017 року близько 21 год. 20 хв. рухаючись біля будинку № 36 по пр.-т. І. Путивльського в м. Путивль, Сумської області, керував автомобілем марки "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 вважає постанову такою, що ухвалена з порушення норм процесуального права та не вірного застосування норм матеріального права. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки був складений лише 25 жовтня 2017 року. Крім того не зазначено прізвища та адреса проживання свідків, не вказано номер і дату висновку медичного огляду. На прохання ознайомитися з висновком медичного огляду, ОСОБА_3 було відмовлено працівником поліції, а про існування відеозапису стало відомо лише в судовому засіданні 08 листопада 2017 року. Даний відеозапис не містить будь-яких фактичних даних про керування ОСОБА_3 транспортним засобом, його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці або не згоди з його результатами. Працівниками поліції не складався акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, не зазначено номер та серію протоколу, факт відмови від проходження огляду на місці. Висновок лікаря про огляд, який проводився 16 жовтня 2017 року, не був складений, що позбавило ОСОБА_3 ознайомитися з його результатами. Акт медичного огляду був складений раніше отриманого аналізу лабораторних досліджень. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, на підставі ст. 294 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 із захисником, які підтримали подану апеляційну скаргу, допитавши свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, та стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 523457 від 25.10.2017 року.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, останні засвідчили, що ОСОБА_3 категорично відмовився у встановленому порядку, пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп'яніння на місці, крім того лікар ОСОБА_6 у письмових поясненнях зазначив, що ОСОБА_3 наполягав на проходження медичного огляду шляхом здачі крові.

Сам ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що погодився проїхати для лікарні для проходження огляду.

Допитаний в ході апеляційного перегляду справи в якості свідка лікар ОСОБА_6 показав, що 16 жовтня 2017 р. проводив огляд ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчили млява мова, порушення координації. Останній в категоричній формі відмовився від проходження тестів на стан сп'яніння, погодившись лише здати кров на аналіз. 19 жовтня 2017 р., після ознайомлення з результатами аналізів, він склав висновок про перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції від 19.10.2017 року № 99 встановлено факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння. Вказане також підтверджується і актом медичного огляду № 99 від 16.10.2017 року. За результатом токсилогічного дослідження № 69/2 20.10.2017 року, аналіз закінчено 19 жовтня 2017 р. о 15 год. 00 хвил., в крові ОСОБА_3 виявлено етанол в концентрації 1,24 проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затверджений наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 року. Відповідну змісту нормам вказаних нормативно-правових актів, в протоколі зазначаються прізвище, адреси свідків, якщо вони є. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 523457 від 25.10.2017 року складений за фактом керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп'яніння та про порушення п. 2.9 (а) ПДР України, а залучені свідки наданими поясненнями підтверджують лише відмову ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, та виявлені ознаки. Також в графі "до протоколу додаються", працівником поліції було зазначено письмові пояснення, висновок лікаря, тому вимога ОСОБА_3 про необхідність зазначення реквізитів доданих матеріалів є необґрунтованими. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, факт вчинення якого було встановлено після отримання висновку лікаря, який підтверджував про перебування ОСОБА_3 16 жовтня 2017 року в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справ про адміністративне правопорушення можуть бути дані, які встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Тобто надані суду записи відео зйомки є допустимим доказом, що підтверджує вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Право ознайомитися з доказами передбачені ст. 268 КУпАП, тому ОСОБА_3 не був обмежений чи позбавлений даного права, крім того матеріали справи не містять заяви останнього на ознайомлення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції, затверджене наказом МВС України, Міністерством охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складається лише у випадку проходження огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а не в закладі охорони здоров'я.

Номер і серія протоколу зазначається в бланку "Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість руху" лише після самого складання протоколу, а оскільки ОСОБА_3 направлявся на огляд 16 жовтня 2017 року, то працівники поліції ні як не могли зазначати серію і номер протоколу, який ще не був складений.

Твердження ОСОБА_3 про те, що акт медичного огляду, висновок лікаря та лабораторні дослідження мають сумнівний характер, вважаю не вмотивованим, та таким що спростовується матеріалами справи. Зазначення дати 20 жовтня 2017 року в результаті токсикологічного дослідження № 69/2 не спростовує достовірність складеного лікарем висновку щодо результатів медичного огляду від 19.10.2017 року. Крім того, допитана як свідок ОСОБА_9, яка працює в.о. лабораторії Путивльської ЦРЛ, повідомила, що 20 жовтня 2017 року це дата видачі результатів медичній сестрі приймального відділення, лікар мав можливості ознайомитися з результатами лабораторних досліджень, що також підтвердив свідок ОСОБА_6 Як вірно зазначив суддя першої інстанції, не повідомлення змісту висновку та не вручення примірника висновку, не є виключною підставою для визнання його недопустимим.

При розгляді справи судом першої інстанції, порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 22 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.