ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18 серпня 2018 року о 00 год. 40 хв., в м. Києві, п-ту. Ю. Гагаріна, 12, керувала автомобілем «Мазда 3», д/н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невнятна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в тому числі через свого захисника ОСОБА_3, який особисто під розпис зобов'язувався повідомити ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила. Неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавила суд можливості вислухати її пояснення по суті. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи щодо ОСОБА_1 було розміщено на офіційній веб-сторінці Дніпровського районного суду м. Києва.

Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, у зв'язку з чим, суд вважає можливим проводити розгляд справи без її присутності, згідно з вимогами ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Остафійчук М.В. наполягала, що її довіритель - ОСОБА_1 за вищевказаних судом обставин не керувала автомобілем «Мазда 3», д/н НОМЕР_1, в м. Києві, п-ту. Ю. Гагаріна, 12, в стані алкогольного сп'яніння, а працівники поліції безпідставно склали відносно останньої протокол за ст.130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу вимог п. 2.5 ПДР України, то вони передбачають, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, а пояснення її захисника повністю спростовуються, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 217389, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 18 серпня 2018 року щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення; відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснював оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який повністю підтверджує обставини викладені у протоколі, письмових поясненнях свідків.

В даному випадку доцільно зазначити, що згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24 листопада 2015 року № 14/1 "Про порядку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Так, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, вбачається наступне. Видимість відеозапису не є ідеальною, адже сам відеозапис проводився після 01 години, тобто у темну пору доби, однак якість звуку, та частини де явно зафіксовано події, дають змогу суду прийти до наступних висновків. Так, водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків, яких було запрошено інспектором патрульної поліції та яким роз'яснено свідками якого факту вони будуть, на пропозицію пройти в установленому порядку медичний огляд, в тому числі за допомогою приладу «Драгер», з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння - відмовилась.

При наданні оцінці розпизці ОСОБА_7 від 18 серпня 2018 року, в якій остання вказує: « Я, ОСОБА_7, зобов'язуюсь ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Бровари, пр. Озерний, буд.13 зобов'язуюсь доставити автомобіль Mazda 3 НОМЕР_1, на місце його постійної стоянки», то даний доказ у розумінні ст. 251 КУпАП суд визнає не належним, оскільки останній, ніяким чином не підтверджує та/або не спростовує наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв»язку з чим у задоволенні клопотання захисника Остафійчук М.В. про виклик в судове засідання в якості свідка громадянку ОСОБА_7 судом було відмовлено.

Також за клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст. 272 КУпАП, було допитано свідка ОСОБА_5 який суду показав, що в серпні 2018 року працівниками поліції його було запрошено в якості свідка того факту, що водій автомобіля «Мазда 3», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1, відмовилась пройти в установленому порядку медичний огляд, в тому числі за допомогою приладу «Драгер», з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Також свідком ОСОБА_5 переглянуто в судовому засіданні диск з відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), що долучений до матеріалів справи та підтверджено факти засвідченні на відео у його присутності.

Вказані показання свідка, у світлі положень ст. 251 КУпАП, суд визнає належним та допустимим доказом.

Крім того, з метою перевірки тверджень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення в судове засідання було викликано інспектора УПП в м. Києві Мерзлюка М.Г. та свідка ОСОБА_6, однак останні будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи до суду не з'явились, що позбавило суд можливості перевірити дане твердження.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_9 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров'я інших учасників дорожнього руху.

При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 251, 283-285, 294 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя: