Справа № 357/9038/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2018 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ісаєва Д. А. за участі секретаря судового засіданян ОСОБА_1, прокурора Шурашкевича Г.М., правопорушника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України відносно підполковника полліції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, колишній начальник сектора превенції відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, пенсіонер, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу № 11 про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2: 10.11.2015 ОСОБА_2 прийнято Присягу працівника Національної поліції України.

Таким чином, підполковник поліції ОСОБА_2 є субєктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

22.09.2017 ОСОБА_2 ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Субєкт декларування ОСОБА_2 16.02.2017 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та унікальний ідентифікатор документа - https://public.nazk.gov.ua/declaration/a07e69b6-dl4d-4е76-9?ВЬ-ЗЬ8с?8с96552).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 20.10.2017 № 684 о/с, підполковника поліції ОСОБА_2 (0055597), начальника сектору превенції відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 з 01.11.2017.

01.11.2017 ОСОБА_2 особисто отримав трудову книжку, про що свідчить розписка в особовій справі. Саме з цього часу у відповідності до підпункту 2 пункту 5 розділу II рішення Національного агентство з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, у ОСОБА_2 виник обовязок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність.

З моменту звільнення (припинення діяльності) ОСОБА_2 був зобовязаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період з

01.01.2017 по 01.11.2017, не пізніше наступного дня після звільнення, тобто до 23:59:59 год 02 листопада 2017 року.

Проте установлено, що субєкт декларування ОСОБА_2 подав- декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, лише 28 листопада 2017 року (гіперпосилання на декларацію в Реєстрі та унікальний ідентифікатор документа -https://public.nazk.gov.Ua/declaration/l 895406е-е8с2-4011 -9аП -30bdc2flcald).

Згідно з інформацією ДП «УСС», що здійснює технічну підтримку функціонування Реєстру, обмежень у доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 01.11.2017 по 02.11.2017 не було.

Протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, стосовно ОСОБА_2.

Таким чином, у ОСОБА_2 була технічна можливість своєчасно подати декларацію особи яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_2, будучи суб'єктом декларування, не вперше подаючи декларацію та, відповідно, будучи ознайомленим з вимогами Закону №1700-VII, усвідомлював відповідальність та можливі наслідки порушення ним встановлених Законом термінів подання декларації, але свідомо їх допустив, що характеризує його безвідповідальне ставлення до виконання вимог цього закону.

Обєктивних причин, що унеможливлюють вчасне подання щорічної декларації перед звільненням ОСОБА_2 працівниками Департаменту внутрішньої безпеки не встановлено.

Зважаючи на викладене вище, ОСОБА_2, будучи, згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII, субєктом на якого поширюється дія цього Закону, та, згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 цього ж Закону, субєктом декларування, 01.11.2017 звільнившись з органів поліції (припинивши діяльність), безвідповідально поставився до виконання своїх обовязків, як субєкта декларування, щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше наступного дня після звільнення, вчасно її не подав, та з часом усвідомивши протиправність своєї бездіяльності, з метою припинення порушення вимог Закону, несвоєчасно без поважних на те причин, лише 28.11.2017, умисно подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період з 01.01.2017 по 01.11.2017, яку зобовязаний був подати до 23:59:59 год 02.11.2017, чим порушив вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII та підпункту 2 пункту 5 розділу II рішення Національного агентство з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 (із змінами та доповненнями), тим самим вчинив(ла) адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП.

Причиною несвоєчасного подання декларації перед звільненням є безвідповідальне ставлення ОСОБА_2 до своїх обов'язків як субєкта декларування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, що передбачене частиною 1 статті 1726 КУпАП, в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_2 мав можливість подати декларацію особи яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, через мережу Інтернет в будь-якому місці, тому місце вчинення слід вважати орган в якому припинено діяльність повязану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, З-А, оскільки субєктом декларування він (вона) є у звязку із звільненням з посади начальника сектору превенції відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 28 листопада 2017 року, тобто дата несвоєчасного подання декларації перед звільненням.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП, вчиненого ОСОБА_2, є дата зібрання всіх матеріалів, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, а саме «01» серпня 2018.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Приписами частини 2 статті 45 Закону №1700-УІІ визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Підпунктом 2 пункту 5 розділу II рішення Національного агентство з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089) декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій

держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Крім цього, згідно листа НАЗК від 02.03.2017 №93-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до Реєстру.

06.09.2016 року Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 було затверджено Порядок перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій. В п. 2 даного порядку зазначено, що припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачіПротокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, стосовно ОСОБА_2 трудової книжки субєкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Статтею 1 Закону №1700-VII визначено, що правопорушення, повязане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 1 статті 1726 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, -

тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 1726 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас обовязковим елементом складу правопорушення є протиправність вчиненого діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи із диспозиції частини 1 статті 1726 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, повязаним з корупцією, що вчиняється субєктом правопорушення, який усвідомив протиправний характер своєї бездіяльності, що виразився в неподанні (без повалених причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого в строки передбачені Законом та призвів до його порушення, і що подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 3661 Кримінального кодексу України, з метою припинення порушення Закону і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації, умисно, несвоєчасно подає даку декларацію, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину у порушенні Закону

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі обєктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання не утворює склад адміністративного правопорушення.

Несвоєчасне подання декларації з необережності неможливе.

Відповідно до рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та рішення Національного агентства від 18.08.2016 № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу у два етапи.

Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, у тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

-щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

-декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають, згідно зі статтею 50 Закону, відповідальне та особливо відповідальне становище;

-повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

Другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Декларації (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29089) затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування.

Згідно з зазначеним Порядком, субєкти декларування подають до Реєстру документи (декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону №1700-УІІ, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною 2 статті 52 Закону №1700-УІІ, виправлені декларації, що подаються відповідно до частини 4 статті 45 Закону №1700-VII) шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру. Субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру .,,у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Субєкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП).

Після заповнення усіх необхідних полів форми документа субєкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП. Перед підписанням документа субєкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Усі інші документи, які субєкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Відсутність ЕЦП не звільняє субєктів декларування від обовязку подання документів до Реєстру та юридичної відповідальності за недодання або несвоєчасне їх подання.

Згідно протоколу № 12 про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2: 10.11.2015 ОСОБА_2 прийнято Присягу працівника Національної поліції України.

Таким чином, підполковник поліції ОСОБА_2 є субєктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

22.09.2017 ОСОБА_2 ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 20.10.2017 № 684 о/с, підполковника поліції ОСОБА_2 (0055597), начальника сектору превенції відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 І через хворобу) частини 1 статті 77 з 01.11.2017.

На виконання абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону №1700-VII, субєкт декларування ОСОБА_2В 28.11.2017 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та унікальний ідентифікатор документа https://public.nazk.gov.Ua/declaration/l 895406е-е8с2-4011 -9afl -30bdc2fl cal d).

На виконання абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-VII, субєкт декларування ОСОБА_2, як особа яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 12.06.2018 подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (гіперпосилання на документ в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та унікальний ідентифікатор - https://public.nazk.gov.ua/declaration/942653bf-ca78-48a4-aa3f-49ac360714fb)).

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-VII, особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону №1700-VII порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Приписами частини 1 статті 45 Закону №1700-VII визначено, що субєкти декларування зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, кінцевим часом подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з абзацом2 частиною 2 статті 45 Закону №1700-VII, без порушення цього Закону у даному випадку, є час 23:59:59 год. 31 березня 2018 року.

Як встановлено раніше, ОСОБА_2, як особа яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, лише 12.06.2018, тобто пізніше встановленого Законом строку.

Згідно з інформацією ДП «УСС», що здійснює технічну підтримку функціонування Реєстру, в період з 09:00 до 09:50 02.01.2018 та з 12:00 до 12:40 15.03.2018 Реєстр працював з помилками або доступ до його компонентів був відсутній. В інший же період складова для подання електронних документів ITC Реєстр (https://portal.nazk.gov.ua) функціонував у штатному режимі (без збоїв).

Таким чином, у ОСОБА_2 була технічна можливість своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП, полягає у порушенні встановлених Законом №1700-VII термінів подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за відповідний період.

ОСОБА_2, будучи суб'єктом декларування, не вперше подаючи декларацію та, відповідно, будучи ознайомленим з вимогами Закону №1700-VII, усвідомлював відповідальність та можливі наслідки порушення ним встановлених Законом термінів подання декларації, але свідомо їх допустив, що характеризує його безвідповідальне ставлення до виконання вимог цього закону.

Обєктивних причин, що унеможливлюють вчасне подання щорічної декларації після звільнення ОСОБА_2 працівниками Департаменту внутрішньої безпеки не встановлено.

Зважаючи на викладене вище, ОСОБА_2, звільнившись з посади начальника сектору превенції відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції, та, будучи, згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII, субєктом на якого поширюється дія цього Закону, та, згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 цього ж Закону, особою, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, безвідповідально поставився до виконання свого обовязку визначеного абзацом 2 частиною 2 статті 45 Закону №1700-VII (наступного року після припинення діяльності подати в установленому частиною першою статті 45 Закону №1700-VII порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік), вчасно не подав декларацію за 2017 рік та, з часом усвідомивши протиправність своєї бездіяльності, з метою припинення порушення вимог Закону, несвоєчасно, без поважних на те причин, лише 12.06.2018, умисно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, яку зобовязаний був подати до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018, чим порушив вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-УІІ, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172бКУпАП.

Причиною несвоєчасного подання без поважних причин декларації є безвідповідальне ставлення субєкта декларування ОСОБА_2 до виконання вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-VII.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, що передбачене частиною 1 статті 1726 КУпАП, в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_2 мав можливість подати декларацію особи яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, через мережу Інтернет в будь-якому місці, тому місцем вчинення слід вважати орган в якому припинено діяльність повязану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, З-А, оскільки субєктом декларування він (вона) є у звязку із звільненням з посади начальника сектору превенції відділення поліції № 2 Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є час несвоєчасно без поважних на те причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, тобто 12 червня 2018.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726КУпАП, та особи, яка його вчинила, слід вважати дату зібрання достатніх доказів вчиненого особою такого адміністративного правопорушення, а саме «01» серпня 2018.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно листа НАЗК від 02.03.2017 №93-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до Реєстру.

Статтею 1 Закону №1700-УІІ визначено, що правопорушення, повязане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною в частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 1 статті 172б КУпАП установлену, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, -

тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 1726 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас обовязковим елементом складу правопорушення є протиправність вчиненого діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи із диспозиції частини 1 статті 1726 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, «уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, повязаним з корупцією, що вчиняється субєктом правопорушення, який усвідомив протиправний характер своєї бездіяльності, що виразився в неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого в строки передбачені Законом та призвів до його порушення, і що подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366і Кримінального кодексу України, з метою припинення порушення Закону і небажання бути притягнутим, до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації, умисно, несвоєчасно подає таку декларацію, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину у порушенні Закону.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі обєктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб'єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє і не подає декларацію.

Несвоєчасне подання декларації з необережності неможливе.

Відповідно до рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та рішення Національного агентства від 18.08.2016 № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу у два етапи.

Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, у тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону

(декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають, згідно зі статтею 50 Закону, відповідальне та особливо відповідальне становище; ^

- повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

Другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Декларації (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29089) затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування.

Згідно з зазначеним Порядком, субєкти декларування подають до Реєстру документи (декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону №1700-УІІ, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною 2 статті 52 Закону №1700-VII, виправлені декларації, що подаються відповідно до частини 4 статті 45 Закону №1700-VII) шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру. Субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Субєкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП).

Після заповнення усіх необхідних полів форми документа субєкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП. Перед підписанням документа субєкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Усі інші документи, які субєкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Відсутність ЕЦП не звільняє субєктів декларування від обовязку подання документів до Реєстру та юридичної відповідальності за недодання або несвоєчасне їх подання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, пояснив, що він щорічну електронну декларацію в 2018 р. за 2017 р. подававав. Умислу на несвоєчасне подання декларації не мав.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення .

Дослідивши матеріали, які надіслані до суду, заслухавши ОСОБА_2, прокурора Шурашкевича Г.М., суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 172-6 ч. 1 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суддя зазначає, що у діянні ОСОБА_2 відсутня вина у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення ОСОБА_3 правопорушення ч. 1 ст. 172-6 КУпАП через необережність.

ОСОБА_2 внаслідок технічних проблем повязаних з роботою інтернет ресурсу не подав декларацію у встановлений строк.

ОСОБА_2 добровільно подав декларації 2017 р. та 2018 р., що підтверджує відсутність умислу у його діях.

Суддя враховує лист від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, що суб'єктивна сторона правопорушення (передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП) характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки в протоколі та доданими документами не доведено прямого чи не прямого умислу на вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, так як в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 246, 247 п.1 КУпАП , суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області у порядку та строки передбачені ст. 294 КУпАП.

СуддяОСОБА_4