Провадження №3/592/1893/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, який постановою Зарічного районного суду м. Суми від 26.10.2017 та постановою Сумського районного суду Сумської області 21.06.2018 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, 01.09.2018 року о 10-35 годині в м. Суми по вул. Роменська, 110, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 н.з. ж5562СУ у стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 6820-0470 в присутності двох свідків, результат огляду 2,66 % проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 05.09.2018, розгляд якої було призначено на 06.09.2018 о 09 год. 00 хв.

06.09.2018 ОСОБА_1 не з'явився до суду, судове засідання було відкладено на 21.09.2018 о 09 год. 30 хв.

21.09.2018 ОСОБА_1 не з'явився до суду, про причину своєї неявки суд не повідомив, судове засідання було відкладено на 04.10.2018 о 09 год. 00 хв.

04.10.2018 ОСОБА_1 не з'явився до суду.

На підставі викладеного встановлено, що ОСОБА_1 було достовірно відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядається в суді.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки судом неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення через неявку ОСОБА_1, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, тому суд розцінює це, виключно, як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, вважаю, що справу можливо розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки ст. інспектора відділу АП УПП в Сумській області ДПП ОСОБА_3 Гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: вул. Глибока, б. 1, с. Симоновка, Сумський район, Сумська область за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, скоєне ним 15.10.2018, Зарічним районним судом м. Суми 26.10.2017 у справі № 591/581/18 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, скоєне ним 03.05.2018, Сумським районним судом Сумської області 21.06.2018 у справі № 587/1194/18 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років. (а.с. 7).

Згідно ч.3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною і вона лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (Правила дорожнього руху України).

Така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обовязковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов'язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

За змістом п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 дотримано не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204939 від 01.09.2018, та з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис та у графі «пояснення» зазначив «виноват», відповідно до якого ОСОБА_1 01.09.2018 року о 10-35 годині в м. Суми по вул. Роменська, 110, керував автомобілем ВАЗ 21093 н.з. ж5562СУ у стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 6820-0470 в присутності двох свідків, результат огляду 2,66 % проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України (а.с.1).

Крім протоколу про адміністративне правопорушення факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, об'єктивно підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

-Актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому містяться підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, результат огляду на стан спяніння позитивний 2,66% проміле (а.с. 2,3);

-постановою Зарічного районного суду м. Суми від 26.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 8-9) та постановою Сумського районного суду Сумської області від 21.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП, (а.с. 10);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4,5).

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9а Правил дорожнього руху України та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 3 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, ч.3 ст. 130, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: Отримувач УК у м.Сумах, , Банк одержувача ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО 837013, Рахунок 0001, Код платежу 21081300.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 81600 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Литовченко