Справа №463/4509/18
Провадження №3/463/1644/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 захисника ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27.07.2018 року о 00:55 год. на вул. Трильовського,5 в м.Львові керував автомобілем марки «Volkswagen», н.з KSU 84 CC, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а. Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до даних алкотестера «Drager Alkotest 6820» від 27.07.2018 року, в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,37 % проміле алкоголю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП заперечив та пояснив, що дійсно 27.07.2018 року о 00:55 год. на вул. Трильовського, 5 в м.Львові він керував автомобілем марки «Volkswagen», н.з KSU 84 CC. Був зупинений працівниками поліції, на пропозицію яких пройшов огляд на встановлення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Drager», після пройденого тесту покази вказаного вище алкотестера становили вміст алкоголю в його організмі 0,37 % проміле алкоголю. З вказаними показами алкотестера не погодився так як в стані алкогольного спяніння він не перебував. Вказав, що був вимушений вказати у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він в цей же день о 23:00 год. випив 0.5 л пива, оскільки працівники поліції пояснили йому, що у випадку проходження ним огляду на стан спяніння в медичному закладі, показник ступеня його спяніння буде більшим і в такому випадку працівники поліції заберуть автомобіль. Вважає, що його вина не доведена жодними належними та допустимими доказами, тому просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 під час розгляду справи вказав, що з наданого поліцейськими відеозапису неможливо встановити відносно кого проводиться огляд на стан алкогольного спяніння, не зафіксовано покази самого алкотестера, також неможливо встановити чи працівниками поліції для проведення цього тесту використовувався одноразовий мундштук, чи той, який вже був у користуванні.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП України).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з наявного в матеріалах справи результату огляду на стан спяніння проведеного за допомогою алкотестера «Drager Alkotest 6820» від 27.07.2018 року, в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,37 % проміле алкоголю.

Допитаний під час розгляду справи інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 пояснив, що 27.07.2018 року він в складі екіпажу патрульної поліції проводив патрулювання у м.Львові, близько 00:55 год. на вул. Трильовського, 5 було зупинено автомобіль «Volkswagen», н.з KSU 84 CC, яким, як було встановлено в подальшому, керував водій ОСОБА_1, в останнього були ознаки алкогольного спяніння, йому було розяснено процесуальні права та запропоновано пройти тест на встановлення стану спяніння, останній погодився, відповідно до даних алкотестера «Drager Alkotest 6820» від 27.07.2018 року, в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,37 % проміле алкоголю, з показами алкотестера водій ОСОБА_1 погодився та у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що випив 0,5 л. пива. Вказав, що тест на встановлення спяніння водія ОСОБА_1 проводився за допомогою нового мундштука, жодних зауважень з приводу процедури огляду на стань спяніння водій не заявляв.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_4 показав, що 27.07.2018 р. близько 01:10 год. на вул. Трильовського, 5 в м.Львові, він був запрошений працівниками патрульної поліції бути свідком того, як водій ОСОБА_1 проходив огляд на встановлення стану алкогольного спяніння, результат якого становив 0,37 проміле, від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився.

Вказані покази підтверджуються наявними в матеріалах справи показами свідка ОСОБА_5

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №208672 від 27.07.2018 року ОСОБА_1 вказав: «в 23:00 випив 0,5 пива, проїхав метрів 200» та жодних зауважень при складанні вказаного протоколу на місці зупинки в останнього не було. Також, у протоколі він підтвердив ознайомлення його із правами передбаченими ст.63 Конституції України та ст. 286 КУпАП. Крім того, жодних зауважень ОСОБА_1 не висловлював і при складанні акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відтак, суд не приймає до уваги покази правопорушника ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 на момент його зупинки в стані алкогольного спяніння не перебував та посилання захисника на те, що неможливо встановити чи працівниками поліції для проведення цього тесту використовувався одноразовий мундштук, чи той, який вже був у користуванні та розцінює такі як спосіб захисту та уникнення від адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Як вбачається із довідки старшого інспектора УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6, згідно бази даних "Національної автоматизованої інформаційної системи" станом на 27 липня 2018 року гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а також тяжкість скоєного, вважаю, що правопорушнику необхідно обрати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень)

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок)

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 20 400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Гирич С. В.