АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/112/18 Головуючий у І-й інстанції - Карягіна Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пантюхова В.С., що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 року, якою щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Ігрек», який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрито, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, 02.10.2017 року об 23.20 год. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2, знаходячись на рівнозначному перехресті вул. Панікахи та вул. Тополиної у м. Дніпро, не надав дороги автомобілю «ВАЗ-2107», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який наближався до нього з правого боку, внаслідок чого скоїв зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода, а пасажиру Гіталовій Є.Т. були спричинені тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи в оскаржуваній постанові свій висновок про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначив, що перехрестя вул. Панікахи та вул. Тополиної у м. Дніпро не може вважатися рівнозначним, оскільки вул. Тополина є другорядною дорогою та дворовим виїздом, у зв'язку з чим порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 16.2. Правил дорожнього руху не вбачається.

В апеляційній скарзі адвокат Пантюхов В.С. просить оскаржувану постанову суду скасувати, винести нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що його підзахисний вважає оскаржувану постанову суду незаконною, такою, що не відповідає обставинам справи, винесена з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Вказує, що висновки суду про те, що водій ОСОБА_2 повинен був надати дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_3, є хибними, оскільки фактично дорога, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2, є не прилеглою територією, а дорогою вулиці, і у зв'язку з відсутністю встановлених перед ним дорожніх знаків перехрестя, на якому відбулося ДТП є рівнозначним.

Так, дорога, по якій рухався водій ОСОБА_2, призначена для наскрізного проїзду, у зв'язку з чим у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху вона не є дворовим виїздом, а також дана дорога не має ознак другорядності, передбачених Правилами дорожнього руху.

Одночасно вказує, що суд не надав належної оцінки змісту відповіді КП "Дніпродорсервіс", з якої не вбачається, що мова йде саме про перехрестя, де відбулася дорожньо-транспортна пригода, що призвело до винесення незаконного рішення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши потерпілого та його представника, які на задоволенні апеляційної скарги наполягали з викладених у ній підстав; захисника, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на її безпідставність; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна дана особа у його вчиненні.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, рухаючись по вул. Панікахи у м. Дніпро, на рівнозначному перехресті з вул. Тополиною не надав переваги у русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2, що наближався до перехрестя праворуч від нього.

Положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху перехрестя визначне як місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, за виключенням місця прилягання до дороги виїзду з прилеглої території, якою вважається така територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

За даними КП «Дніпродорсервіс», місце примикання вул. Тополиної до вул. Панікахи у м. Дніпро має статус дворового виїзду (а.с. 35). При цьому дорога по вул. Панікахи згідно схеми ДТП та наданих фотоматеріалів має ширину 18,5 м. та дорожню розмітку, в той час як дорога по вул. Тополиній має ширину 8 м., дорожня розмітка на ній відсутня та візуально вона не відрізняється від інших виїздів на вул. Панікахи з прилеглих територій житлових масивів «Тополя-2» та «Тополя-3».

На час дорожньо-транспортної пригоди місце примикання вул. Панікахи до вул. Тополиної не було позначене будь-якими дорожніми знаками, що визначали б його як перехрестя. На даний час, згідно доданим до матеріалів справи фотокарткам, на вул. Тополиній встановлений знак 2.1 «Дати дорогу», що підтверджує її статус відносно вул. Панікахи як другорядної дороги.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вул. Панікахи як головну дорогу суб'єктивно сприймали як водій ОСОБА_3, так і потерпілий ОСОБА_2, який у своїх первісних письмових поясненнях вказав, що, рухаючись по вул. Тополиній, зупинився перед вул. Панікахи аби пропустити інші автомобілі, подивився ліворуч та, не побачивши світла фар та автомобілів, почав повільний рух через перехрестя (а.с. 15).

Аналізуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у діях водія ОСОБА_3 відсутня вина як у формі умислу, так і у формі необережності, оскільки в нього об'єктивно не було підстав для висновку, про те, що він повинен дати дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого та скасування правильного по суті оскаржуваного рішення суду першої інстанції про закриття справи відносно ОСОБА_3 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Пантюхова В.С. - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2017 рокущодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця