Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/347/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В., розглянувши адміністративну справу стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВМ № 402294, ІПН: НОМЕР_1, уродженця, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, не депутата, не інваліда, раніше адміністративному стягненню не піддавався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу серії БД № 060247 від 03.07.2018 року, 03.07.2018 року, об 15 годині 00 хвилин, на автодорозі сполученням Київ-Ковель-Ягодин, яка проходить в адміністративно-територіальних межах Олевського району Житомирської області, на 236 км., зазначеної автодороги, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом, марки «ВАЗ», моделі «21101», державний номерний знак «АМ 1478 ВХ» з ознаками алкогольного спяніння: характерний запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В діях ОСОБА_1, інспектор роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, вбачав склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1, свою провину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що 03.07.2018 року, об 15 годині 00 хвилин, він виїхав на автомобілі, марки «ВАЗ», моделі «21101», державний номерний знак «АМ 1478 ВХ» із другорядної дороги, зі сторони с.Лопатичі Олевського району на автодорогу сполученням Київ-Ковель-Ягодин, яка проходить в адміністративно-територіальних межах Олевського району Житомирської області, де на 236 км., вказаної автодороги його зненацька, із-за зупиненого раніше транспортного засобу «хлистовоза», зупинив працівник поліції. Після зупинки інспектор поліції запропонував йому пройти тест на визначення стану алкогольного спяніння приладом «Драгер», оскільки в салоні автомобіля на думку поліцейського був відчутній запах алкоголю. Вказав, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Просив закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розяснивши ОСОБА_1, вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши його пояснення, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.07.2018 року, серії БД № 060247, 03.07.2018 року, об 15 годині 00 хвилин, на автодорозі сполученням Київ-Ковель-Ягодин, яка проходить в адміністративно-територіальних межах Олевського району Житомирської області, на 236 км., зазначеної автодороги, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом, марки «ВАЗ», моделі «21101», державний номерний знак «АМ 1478 ВХ» з ознаками алкогольного спяніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1, в судовому засіданні не заперечує факту керування транспортним засобом, але заперечує факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного спяніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у звязку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного спяніння.

При складенні протоколу, як слідує із останнього, ОСОБА_1, розяснювалися його права і обовязки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, з наявними ознаками алкогольного спяніння відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Встановлено наступний порядок огляду водія на стан алкогольного спяніння.

Як, слідує із ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із пояснень ОСОБА_1, наданих ним в судовому засіданні, останній не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладах охорони здоровя.

Із відеозапису, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що працівники поліції 04.07.2018 року, об 01 годині 15 хвилин, на невстановленій вулиці, в невстановленому населеному пункті, згідно відеозапису, зупинили водія молодого віку, який керував «Скутером» невстановленої марки, де водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, внаслідок чого працівники поліції склали протокол за порушення п.2.5 ПДР України. Таким чином наданий до суду Начальником відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП майором поліції ОСОБА_3, «CD» диск не відповідає тим обставинам, які викладено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 060247 від 03.07.2018 року, із якого слідує, що 03.07.2018 року, об 15 годині 00 хвилин, на автодорозі сполученням Київ-Ковель-Ягодин працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації Nо R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має судом розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Положеннями ч.4 ст.73 та ст.74 КАС України передбачено, що судом при вирішенні справи не беруться до уваги докази, які не стосуються предмету доказування та одержані з порушенням закону.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пояснення ОСОБА_1, щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення відповідають встановленим обставинам справи та повністю підтверджуються сукупністю досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1, правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому, відповідно до змісту п.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ч.1 ст.130, ст.ст.7, 9, 33, 221, 245, 247-249, 251, 254, 256, 265-1, 265-2, 266, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тимчасово вилучене у ОСОБА_1, посвідчення водія серії ІОА № 242389 від 05.10.2000 року при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 060247 від 03 липня 2018 року, у порядку ст.265-1 КУпАП - повернути власнику.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_4