Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В. І., з участю ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів та зупинився на зупинці в м. Рівне по вул. Дубенській, 280 для їх висадки та посадки. Водій автомобіля марки CHERY «JAGGIS QQ7» д.н.з. ВК 8308АЕ ОСОБА_2 здійснив зупинку на забороненій ділянці дороги, чим спричинив перешкоди для руху водію транспортним засобом БАЗ «А081.11» д.н.з. ВК 1109АА ОСОБА_1 всупереч п.п.«е» п.15.9 ПДР України в яких зазначено, що зупинка заборонена ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що місцевий суд провів судовий розгляд неналежним чином та порушив його право на справедливий судовий захист, принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення.

Також ОСОБА_2 подано письмові пояснення щодо пропуску строку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який просить постанову суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, які просять постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 14 серпня 2018 року потерпілий ОСОБА_2 отримав оскаржувану постанову, а 17 серпня 2018 року до Рівненського міського суду Рівненської області було подано апеляційну скаргу.

На підставі наведеного строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції не були дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 інкримінується порушення п.10.9 ПДР України.

Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких вказав, що вину у вчиненні ДТП не визнає. Також зазначив, що він, як водій пасажирського транспортного засобу, здійснював перевезення пасажирів та зупинився на зупинці для їх висадки та посадки. Позаду нього, порушуючи Правила дорожнього руху, оскільки зупинка на зупинці для громадського транспорту суворо заборонена, зупинився водій на автомобілі марки CHERY. Через декілька секунд він відчув удар ззаду. Вийшовши з автомобіля, побачив, що водій автомобіля марки CHERY в'їхав в задній бампер його транспортного засобу.

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 надала пояснення, що в той день вона працювала в магазині, який знаходиться на зупинці маршрутних транспортних засобів де сталась ДТП, та з камер відеоспостереження безпосередньо бачила момент ДТП, а саме, як маршрутний транспортний засіб рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на автомобіль CHERY, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На підтвердження своїх показань надала відеозапис з камер спостереження.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не обгрунтовано дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.10.9 ПДР України.

Доказів на підтвердження висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання в апеляційній інстанції не здобуто.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції 29 жовтня 2018 року закінчився строк накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1, оскільки, пройшов три місячний строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст.38 КупАП, тому справа підлягає закриттю провадженням у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КупАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.22, 284, 294 КупАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним за ст.124 КупАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.