ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/41/18 Справа № 205/4040/18 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г.П. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За участю:

Правопорушника ОСОБА_1

Захисника Федосєєва Є.О.

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 03.06.2018 року о 00:10 годин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-21053», реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі будинку №53 по пр. С. Нігояна в м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 25 вересня 2018 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови останній посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він та його захисник Федосєєв Є.О. з даною постановою ознайомились на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень лише 14.09.2018 року. Про винесену постанову його не повідомляли, копію рішення поштовим зв'язком він не отримував.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що рішенням суду першої інстанції грубо порушено норми матеріального та процесуального закону з огляду на наступне. В протоколі визначено суть порушення, як керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, в той час як відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом у стані сп'яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Тобто, суть порушення інспектором сформульована не зрозуміло. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Також вказав, що в матеріалах відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

В судове засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 та його захисник Федосєєв Є.О., підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 яка зводиться до відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 106439 від 03 червня 2018 року, який складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення; долученим до протоколу диску з відеозаписом нагрудних камер поліцейських; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» а також проходження огляду у лікарні;

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у лікарі а також за допомогою алкотестеру «Драгер» що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Разом з тим, як судом першої інстанції так і апеляційним судом було досліджено наявний в матеріалах справи запис з нагрудного відео регістратора поліцейського, з якого вбачається відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, а також його зухвалу поведінку, тим паче будь яких заперечень чи не згоду з протоколом про адміністративне правопорушення, останнім не заявлялось.

Крім цього, водію ОСОБА_1, було роз'яснено вимоги наказу МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, а саме, що огляд на стан сп'яніння проводиться у найближчому закладі охорони здоров'я, та про проходження за допомогою алкотестеру «Драгер», однак останній в категоричній формі відмовився.

Стосовно доводів апеляційної скарги, про те, що судом було порушено право на захист, є необґрунтованим.

Судом першої інстанції в постанові відображено про неодноразову відсутність як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, як у судове засідання так і для ознайомлення з матеріалами справи, без поважних причин, та суд дійшов правильного висновку про розгляд справи без їх участі, оскільки така процесуальна повідка ОСОБА_1 свідчить про умисне зловживання ним його правами а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні та стороною не доведено.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : А.О. Пістун