Номер провадження: 33/785/48/18
Номер справи місцевого суду: 520/6719/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Тьосовій Я. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року про закриття провадження по праві про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №189520 від 01 червня 2017 року вбачається, що 01 червня 2017 року о 09 годині 35 хвилин в м. Одесі по вул.. Краснова, біля будинку №17, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «DAEWOO», д/з НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку та безпечного бокового інтервалу для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки « NISSAN», д/з НОМЕР_2. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову та виключити з мотивувальної частини постанови висновок суду про порушення ОСОБА_3 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушений принцип законності шляхом встановлення факту порушення вимог п. 13.1 правил дорожнього руху одночасно із закриттям провадження у справі та з огляду на неврахування в оскаржуваній постанові доводів апелянта. ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності вини у його вчиненні в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, можливо винятково при розгляді справи про адміністративне правопорушення. На думку апелянта, судом першої інстанції фактично не початий судовий розгляд справи, його клопотання та письмові пояснення по справі не розглянуті, не враховані судом, а судовий розгляд взагалі не міг був розпочатий після 01 вересня 2017 року, оскільки на той час закінчились строки накладення на особу адміністративного стягнення. На підставі цих доводів, апелянт вважає, що суд першої інстанції не міг встановити факт порушення ОСОБА_3, вимог п. 13.1 правил дорожнього руху,а як наслідок - приписів ст.. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог чинного законодавства, а тому не може слугувати підставою для встановлення факту порушення п.13.1 Правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП, повно, всебічно і об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Також суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови закінчився передбачений ст.38 КУпАП тримісячний строк з моменту вчинення правопорушення, протягом якого можливо накласти адміністративне стягнення.

Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_2 не визнавався винним і не притягувався до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Цією ж нормою передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про зміну постанови суду в частині виключення з мотивувальної частини постанови висновок суду про порушення ОСОБА_3 пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КупАП. Інших вимог апеляційна скарга не містить.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що в ній не викладено висновку суду про порушення ОСОБА_3 п. 13.1 Правил дорожнього руху, а лише зазначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що судом не викладено жодних тверджень з приводу встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні будь-якого адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційні вимоги ОСОБА_2 щодо виключення з постанови суду першої інстанції висновку щодо порушення ним Правил дорожнього руху України не ґрунтуються на матеріалах справи, зокрема не відповідають змісту постанови, яка оскаржується. Жодних інших вимог апеляційна скарга не містить.

Враховуючи, що апеляційний перегляд справи проводиться в межах апеляційної скарги, а також з огляду на неможливість задоволення апеляційних вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб