Справа № 308/8384/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі прокурора Малицького С.І., особи стосовно якої складено протокол гр. ОСОБА_1, розглянувши матеріали протоколу про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов'язане з корупцією старшого оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній сфері УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НП України майор поліції Еречин В. В., складеного відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №144 від 26.07.2018 року, встановлено, що ОСОБА_1, який обіймає посаду завідувача Ужгородської прикордонної державної контрольно - токсикологічної лабораторії в період з 02.03.2016 року по теперішній час, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як суб'єкт декларування, повинен виконувати функції держави або місцевого самоврядування та який є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту а) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування (до 01.05.2017), а саме 15.03.2018, опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2016 рік особи, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Під час судового засідання гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав частково. Так, останній пояснив, що був обізнаний з приписами Закону України «Про запобігання корупції», знав про те, що необхідно було подати до 01.05.2017р. щорічну декларацію за 2016 рік, але ним було подано декларацію в (письмовому) паперовому вигляді, яка скерована до Ужгородського ДПІ для обліку і перевірки, 07.03.2017 р. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП. Однак враховуючи закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності не заперечував проти закриття провадження.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд зазначає, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування розпочинає свою роботу в два етапи: на другому етапі розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб'єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 29.02.2016 № 54-к ОСОБА_1 призначено з 02.03.2016 на посаду завідувача Ужгородської прикордонної державної контрольно-токсикологічної лабораторії.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про-запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У зв'язку з набранням чинності 30.03.2017 Закону України від 23.03.2017 №1975-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», було доповнено розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» пунктом 5-1, згідно з яким продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

Про вищезазначені вимоги Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був достеменно обізнаний, що підтверджується поясненнями самої особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_1 займає посаду завідувача Ужгородської прикордонної державної контрольно-токсикологічної лабораторії, а тому був зобов'язаний до 01.05.2017 року подати декларацію за 2016 рік, особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме декларацію суб'єкта декларування.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 опублікував в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну декларацію за 2016 рік, 15.03. 2018 року.

Таким чином гр. ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування (до 01.05.2017), а саме 15.03.2018, опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2016 рік особи, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Зокрема вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №144 від 26 липня 2018 року,доданими до нього матеріалами, постановою про закриття кримінального провадження від 12 липня 2018 року, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000015 від 11.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-1 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про зобов'язання щорічно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав декларацію за 2016 рік, а саме 15.03.2018р., без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ним подано декларацію в (письмовому) паперовому вигляді, яка скерована до Ужгородського ДПІ для обліку і перевірки не є поважною причиною несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні, щорічна декларація за 2016 рік заповнювалась ОСОБА_1, а також була подана 15.03.2018р..

З урахуванням викладеного, на підставі наявних в матеріалах справи вичерпних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, суд вважає доведеною винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності із ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Стаття 247 КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП).

Продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд у разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб'єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

За змістом ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 №0000015 від 11.01.2018 року закрито постановою слідчого від 12 липня 2018 року, тобто з моменту прийняття рішення про закриття кримінального провадження до моменту постановлення рішення судом першої інстанції пройшло більше одного місяця.

Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 26.07.2018 року. У відповідності з ч. 3 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. Суд неодноразово відкладав розгляд справи у зв'язку з неявкою ОСОБА_1 та прокурора на розгляд справи. Наведені обставини унеможливили розгляд справи у визначені законом строки.

Необхідність застосування положень ч.3 ст.38 КУпАП при обчисленні строків накладання адміністративного стягнення за корупційні правопорушення, є безпідставними у даному випадку, адже у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях особи ознак корупційного правопорушення, строк накладання адміністративного стягнення є спеціальним, який становить один місяць з моменту закриття кримінального провадження (п.20 постанови Пленуму ВСУ № 13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією»).

Дана правова норма, яка закріплена в ч.4 ст.38 КУпАП, є імперативною і не містить виключень для корупційних правопорушень.

Таким чином, на момент фактичного розгляду справи, строк накладення адміністративного стягнення, закінчився.

Відповідно до вимог ст. 247 п. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33-35, 37, 38, 172-7 ч.2, ч. 2, 221, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.