Справа № 199/7200/18
ПОСТАНОВА

іменем України

24.10.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2018 о 12:50 годині у місті Дніпрі по вул. Передова, 135 водій ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Suzuki Lets-2», н.з. АЕ0305АА, з ознаками наркотичного спяніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_3 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не зявився в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 182853 від 04.09.2018, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких останні 04.09.2018 були запрошені в якості свідків, де у їх присутності ОСОБА_1, який перебував з ознаками наркотичного спяніння, відмовився від проходження огляду на стан спяніння;

- відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, відповідно до якого 04.09.2018 ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції. Із запису слідує, що водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння, що засвідчено підписами двох свідків;

- письмовою розпискою ОСОБА_6 від 04.09.2018 про те, що останньому передано скутер «Suzuki», н.з. АЕ0305АА від ОСОБА_1, тобто останній був відсторонений від керування транспортним засобом у відповідності до ст. 266 КУпАП;

- копією постанови судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.02.2018, відповідно до якої ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- копією постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.03.2018, відповідно до якої ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на те, що водій ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не за ч. 3, а за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому зміна судом кваліфікації дій ОСОБА_1 на ч. 3 ст. 130 КУпАП неможлива, оскільки така кваліфікація буде погіршувати його становище, що б суперечило практиці ЄСПЛ, який у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) зазначив, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин дії ОСОБА_1 повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, який офіційно не працевлаштований, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко