ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6249/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., розглянувши заяву судді Дарницького районного суду м. Києва Домарєва Олександра Вікторовича про самовідвід у справі № 753/19709/18 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

у провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться справа № 753/19709/18 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ОСОБА_2, яка у відповідності з вимогами закону була розподілена для розгляду судді Домарєву О.В.

Суддею Домарєвим О.В. по даній справі заявлено самовідвід.

Підставою для самовідводу суддею Домарєвим О.В. вказано те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 працює в апараті Дарницького районного суду м. Києва, неодноразово виконував його розпорядження та здійснював функції секретаря судового засідання. Зазначене може викликати обґрунтовані сумніви у його об'єктивності та неупередженості при прийнятті рішення.

Учасники судового провадження в судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заявленого самовідводу.

Вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ураховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю розгляд заяви про самовідвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб'єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб'єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об'єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П'єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об'єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб'єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

А тому, на підставі викладеного, та враховуючи доводи судді наведені у заяві про самовідвід, уважаю, що в даному випадку правомірним і доцільним буде задовольнити заяву судді Домарєва О.В. з метою виключення будь-яких сумнівів в його неупередженості при розгляді вказаної справи.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, суд

п о с т а н о в и в:

задовольнити заяву про самовідвід судді Домарєва О.В. у справі № 753/19709/18 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя