справа № 489/5196/18
провадження №3/489/1494/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 384662 від 11.08.2018 вбачається, що 11.08.2018 о 08 год. 20 хв., водій ОСОБА_1, рухаючись біля будинку № 151 по вул. Морській в с. Коблево Березанського району Миколаївської області, керував транспортним засобом Тойота, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, червоне обличчя. На місці зупинки в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», тест якого показав 0,40 проміле, від подальшого проходження медичного огляду водій відмовився, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив що не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, а на його прохання пройти такий огляд працівниками поліції було відмовлено. Також зазначив, що не знаходився у стані алкогольного спяніння.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно п. 7 розділу ІІ та п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція), установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові та лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Із матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан спяніння проводився на місці на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмові пояснення яких долучено до матеріалів справи. За результатами тесту встановлено у ОСОБА_1 0,40 проміле алкоголю в крові.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що водій ОСОБА_1 від подальшого огляду в медичному закладі відмовився. Дані відомості також відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, а згода водія з результатами огляду на стан спяніння підтверджена його підписом в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Проте, в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден та зазначив, що повністю тверезий. При цьому, в акті огляду на стан алкогольного спяніння, підпис ОСОБА_1 в графі згоди з результатами огляду на стан спяніння, суттєво відрізняється від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, а з пояснень ОСОБА_1 йому для підпису надавали лише протокол.

Окрім того, працівники поліції маючи підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, на підставі ч. 1 ст. 266 КУпАП не відсторонили його від керування транспортними засобами.

Слід також зазначити, що відповідно до листа за вих. № 12682/67-2018 від 02.10.2018, Очаківським ВП ГУНП в Миколаївській області повідомлено, що під час складання протоколу серії БД № 384662 від 11.08.2018 відеозапис не проводився, через відсутність відео реєстратора та нагрудної камери.

Таким чином, судом ставиться під сумнів обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях свідків, внаслідок чого суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1, оскільки його вина при обставинах вказаних в протоколі не доведена поза розумним сумнівом.

До показів свідка ОСОБА_5, якого було допитано за клопотанням ОСОБА_1 та який повністю підтвердив покази останнього, суд ставиться критично, оскільки суду не надано доказів на підтвердження перебування даного свідка на місці події.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно забезпечувати повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Частиною другою ст. 251 КУпАП передбачено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є забезпечення доведеності вини, а відповідно до ст. 62 цієї Конституції усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, а також враховуючи, що всі сумніви в доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, а наявні в справі докази поза розумним сумнівом не доводять винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, оскільки не узгоджуються між собою в частині згоди водія з результатами огляду на стан спяніння та відмови від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, внаслідок чого було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння, суд приходить до висновку про відсутність в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 130, 280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Коваленко