П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 Справа №607/20490/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, селища ОСОБА_2, Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, тимчасово не працює, за частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 053905 від 21 вересня 2018 року зафіксовано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 17 вересня 2018 року, приблизно о 14 год. 00 хв., по вул. Шевченка, 102 у смт. В.Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, ухилявся від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 053907 від 21 вересня 2018 року зафіксовано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 20 вересня 2018 року, приблизно о 16 год. 10 хв., по вул. Шевченка, 102 у смт. В.Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, ухилявся від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, вказав, що не є батьком ОСОБА_3

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суддя вважає за необхідне зазначити наступне:

згідно частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням є повторне протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 1 ст. ст. 121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується фотокопією її свідоцтва про народження.

У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 є особою, котра заміняє ОСОБА_3 батька.

Таким чином ОСОБА_1, не будучи батьком ОСОБА_3, чи особою котра його заміняє, не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виключає в його діях склад вказаного проступку.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отож провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись статтями 184 ч. 2, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_6