Дата документу 05.10.2018 Справа № 554/7518/18
Провадження № 3/554/2050/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І., при секретарі Гаврись В.В., за участю прокурора Колоса В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення особи до адміністративної відповідальності, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина України, працюючого суддею Апеляційного суду Полтавської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ч.4 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 14-03/169/18 від 12 вересня 2018 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Апеляційного суду Полтавської області, тобто відповідно до пункту «г» частини першої статті 3, частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), є суб»єктом, на якого поширюється дія Закону, не дотримав вимог пунктів 1,2,3,7,8 частини першої статті 46 Закону, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 172-6 КУпАП, а саме подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік

Так, відповідно до Рішення Національного агентства від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 (зі змінами) визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Зокрема, перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для щорічних декларацій за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають відповідальне становище.

Відповідно до примітки статті 50 Закону, посада, яку займає ОСОБА_1 належить до посад, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, на які поширюється дія вказаного Закону, а отже він є особою, яка зобов»язана подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію за формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_1 05.10.2016 подав декларацію за 2015 рік (унікальний ідентифікатор документа 1f456aee-578e-49b7-9d89-e3796687ca77). На підставі рішення від 05.10.2017 № 878 «Про проведення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_1, суддею Апеляційного суду Полтавської області, на підставі інформації, отриманої від суб»єкта звернення» та від 30.11.2017 року № 1350 «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_1, суддею Апеляційного суду Полтавської області» Національне агентство провело повну перевірку декларації. За результатами проведення перевірки Національне агентство прийнято рішення від 20.07.2018 року № 1484 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Відповідно до рішення Національного агентства від 20.07.2018 року № 1484 ОСОБА_1 подав завідомо недостовірні відомості про отриманий ним дохід, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації, зазначивши відомості про нарахування та отримання доходу у вигляді процентів від ПАТ КБ «Приватбанк» () у сумі 24 810, 00 грн. Проте, відповідно до наданої суб»єктом декларування довідки з ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.05.2018 року № Н511J6CPD5C6Q24, станом на останній день звітного періоду загальна сума нарахованих йому процентів становила лише 21 743 грн.

Таким чином, різниця між задекларованою та отриманою сумою доходу у вигляді процентів, отриманій від ПАТ КБ «Приватбанк», складає 3 067 грн.

Крім цього, суб»єкт декларування відобразив відомості про нарахування та отримання доходу членом сім»ї дружиною ОСОБА_2 за основним місцем роботи (ознака коду-101) у сумі 11 135 грн. нарахований від Полтавської обласної державної адміністрації ().

Відповідно до відомостей, які містяться у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також у розмірі отриманого податку з доходів фізичних осіб, дохід у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи ОСОБА_2 нараховано від Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської обласної державної адміністрації () у сумі 18 562 грн.

Таким чином, різниця між задекларованою та отриманою сумою доходу у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи члена сім»ї суб»єкта декларування Дружини ОСОБА_2 складає 7 427, 00 грн., що також підтверджується довідкою Департаменту економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської обласної державної адміністрації від 22.05.2018 року.

Також, суб»єкт декларування відобразив відомості про нарахування та отримання доходу членом сім»ї дружиною ОСОБА_2 у вигляді пенсії у сумі 12 580 грн. Відповідно до листа Пенсійного фонду України від 21.11.2017 № 36826/04-22 та довідки Полтавського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.05.2018 року № 1035 сума нарахованої та отриманої пенсії ОСОБА_2 у 2015 році склала 14 572,00 грн.

Таким чином, різниця між задекларованою та отриманою сумою доходу у вигляді пенсії члена сім»ї суб»єкта декларування дружини ОСОБА_2 складає 1 992,00 грн.

Суб»єкт декларування не відобразив у декларації відомості щодо нарахування та отримання доходу членом сім»ї дружиною ОСОБА_2 у вигляді виплат чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам, від профспілкової організації Головного управління економіки професійної спілки працівників державних установ України (), який згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми доходів, нарахованих фізичним особам податковими агентами, та/або суми доходів фізичних осіб, становить 100,00 грн.

У розділі 12 «Грошові активи» декларації, суб»єкт декларування відобразив відомості щодо наявності у нього грошового активу у вигляді коштів, розміщених на банківському рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 207 180 грн. Проте, відповідно до наданої суб»єктом декларування довідки з ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.05.2018 року № Н511EJ6CPD5C6Q24 станом на останній день звітного періоду сукупний розмір грошового активу, розміщений на рахунках суб»єкта декларування, становить лише 16 947,00 грн.

Тому різниця між задекларованою сумою грошового активу у вигляді коштів, розміщених у банківському рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк», та сумою, яка фактично перебувала на депозитному рахунку, становить 190 233, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 подав завідомо недостовірні відомості у розділах 11 «Доходи, у тому числі подарунки» та 12 «Грошові активи» декларації за 2015 рік на суму 202 819,00 грн., що відрізняється від достовірних на суму 126,76 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01.01.2017, що свідчить про наявність ознак адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, передбаченого частиною четвертою статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вважає, що протокол складений безпідставно з процесуальних підстав та у зв»язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Повна перевірка декларації здійснена поза строками, встановленими для її проведення. Так, строк проведення перевірки закінчився 30 грудня 2017 року, а тому у посадової особи, яка здійснювала перевірку, закінчилися повноваження на вчинення будь-яких дій з 31.12.2017. Також уповноваженою особою було порушено вимоги п.12 розділу ІІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації, який передбачає направлення відповідному суб»єкту декларування відповідного листа з пропозиціями надати письмові пояснення в разі виявлення НАЗК під час повної перевірки декларації ознак недостовірності задекларованих відомостей. Якщо припустити, що завідомо недостовірні відомості виявлені у межах строку повної перевірки, то строк притягнення до адміністративної відповідальності необхідно рахувати з 31.12.2017, а не з 20.07.2018 , як зазначено в протоколі. Також пояснив, що ні в протоколі, ні в рішенні НАЗК не вказано, що він подав завідомо недостовірні відомості. Зазначення того, що він був обізнаний щодо наслідків подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, не доводить його умислу зазначати завідомо недостовірні відомості. Так, в протоколі він дійсно допустив ряд ненавмисних помилок при заповненні декларації. На його депозитному рахунку станом на липень 2015 року знаходилося 208 879 грн., які він зняв та інвестував у квартиру синові, а в шаблоні декларації не було зазначено про відображення у ній відомостей станом на 31 грудня 2015 року, тому він і показав найбільшу суму, оскільки є законослухняним громадянином, якому нічого приховувати. Зазначив, що це була перша електронна декларація, по якій було багато питань щодо її заповнення. Його дружина звільнилася з роботи у червні 2015 року у зв»язку із виходом на пенсію. Довідку про отриману заробітну плату їй не видавали, як і не видали на його прохання. Також неможливо було отримати довідку про розмір її пенсії, так як вона у вересні-жовтні 2016 року перебувала за межами м.Полтави, тому дані про її доходи він отримав у телефонному режимі та зазначив у декларації підраховану суму. Крім того, на запит уповноваженої особи від 12.09.2018 року, зроблений поза межами строків перевірки, надана недостовірна інформація про отримання його дружиною у четвертому кварталі 100 грн. від профспілкової організації, оскільки вона звільнилася з роботи 17 червня 2015 року, а тому не могла отримати таку суму. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а тому просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Колос В.О. у судовому засіданні підтримав протокол, вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, всі докази його вини зібрані у матеріалах справи.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею Апеляційного суду Полтавської області, що підтверджується наказом № 03-03/34 від 24 жовтня 2012 року про прийняття на роботу відповідно до Постанови ВРУ «Про обрання суддів» № 5324-VІ від 02 жовтня 2012 року (а.с.32).

Відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» посада судді віднесена до суб»єкта, на якого поширюється дія вказаного Закону.

ОСОБА_1 05.10.2016 подав декларацію за 2015 рік (унікальний ідентифікатор документа 1f456aee-578e-49b7-9d89-e3796687ca77), чим дотримався вимог абзацу 3 пункту 2 Розділу ХІІІ Закону.

На підставі рішення від 05.10.2017 № 878 «Про проведення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_1, суддею Апеляційного суду Полтавської області, на підставі інформації, отриманої від суб»єкта звернення» та від 30.11.2017 року № 1350 «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_1, суддею Апеляційного суду Полтавської області» Національне агентство провело повну перевірку декларації.

За результатами проведення перевірки Національним агентствои прийнято рішення від 20.07.2018 року № 1484 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (а.с.35-47).

Відповідно до рішення Національного агентства від 20.07.2018 року № 1484 ОСОБА_1 подав завідомо недостовірні відомості у розділах 11 «Доходи, у тому числі подарунки» та 12 «Грошові активи» декларації за 2015 рік на суму 202 819,00 грн., що відрізняється від достовірних на суму 126,76 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01.01.2017, що свідчить про наявність ознак адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, передбаченого частиною четвертою статті 172-6 КУпАП.

Обставини вчинення правопорушення, встановлені у вказаному рішенні, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення № 14-03/169/18 від 12 вересня 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що встановлено ст. 10 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що встановлено ст. 252 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, при розгляді даної категорії справ обов»язково має встановлюватися умисний характер вчиненого діяння, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб»єкт правопорушення мав керуватись при вчиненні відповідного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 172-6 КУпАП подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону передбачено, що правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.67 Роз»яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 11 серпня 2016 р. № 3 (із внесеними змінами) зазначення в декларації завідомо недостовірних відомостей може тягнути за собою дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Адміністративна відповідальність передбачена статтею 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 ПМ. Статтею 366-1 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації. При цьому відповідальність за цією статтею за подання субєктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 250 ПМ. У разі подання завідомо недостовірних відомостей стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму менше 100 ПМ, до субєкта декларування може бути застосовано дисциплінарну відповідальність. Слід звернути увагу, що адміністративна та кримінальна відповідальність передбачені виключно за подання «завідомо недостовірних» відомостей. Тобто відповідне діяння має бути вчинено субєктом декларування з прямим умислом. При цьому, для притягнення до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень необхідно довести наявність такого умислу, а саме те, що субєкт декларування усвідомлював недостовірність відомостей, які він зазначив у декларації.

В пункті 68 вказаних Роз»ясень встановлено, що якщо недостовірні відомості, які були зазначені в декларації, були надані субєкту декларування членом його сімї, то відповідальність може настати лише в тому разі, коли субєкт декларування усвідомлював недостовірність таких відомостей, але попри це свідомо зазначив їх у декларації. Відповідно до положень законодавства про адміністративну та кримінальну відповідальність (див. попередній пункт розяснення), карається винятково подання субєктом декларування завідомо недостовірних відомостей. При цьому враховується умисел на зазначення таких відомостей саме субєкта декларування, а не членів його сімї чи інших осіб, які надали інформацію для заповнення в декларації. Отже, субєкт декларування не може бути притягнений до відповідальності за подання в декларації недостовірних відомостей, які були надані йому членом сімї, якщо субєкту декларування не було відомо про недостовірність таких відомостей на момент подання декларації.

Крім того, згідно п.2 роз»ясень Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов»язані з корупцією вих..№ 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб»єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Між тим, суб»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та з досліджених судом матеріалів адміністративного провадження, вбачається, що ОСОБА_1 заповнюючи декларацію за 2015 рік помилково зазначив наявність у нього депозиту у ПАТ КБ «ПриватБанк». Про відсутність умислу на внесення в декларацію завідомо недостовірних відомостей свідчить надана довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» про наявність у нього в 2015 році депозиту на суму 208879 грн. Вказаний депозит було закрито в червні 2015 року та інвестовано у квартиру синові, про що зазначено в декларації.

Крім цього, із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він, за відсутності довідок про нараховану його дружині заробітну плату та пенсію, підрахував суму, яка надійшла його дружині як на зарплатну карку, так і на пенсійну, та відобразив це в декларації.

Обґрунтовуючи в протоколі подання ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей, особа, яка складала протокол зазначила, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, але зазначив недостовірні відомості щодо наявності грошового активу, отриманих доходів ним та його дружиною.

Отже, сама особа, яка склала протокол зазначає про необережну форму вини ОСОБА_1

Не знаходить підтвердження і зазначене в протоколі, що рішенням Національного агентства від 20.07.2018 №1484 встановлено, що ОСОБА_1 подав завідомо недостовірні відомості про отриманий ним дохід.

Із дослідженого в судовому засіданні рішення Національного агентства від 20.07.2018 №1484, встановлено, що ніде в тексті рішення не вказано, що ОСОБА_1 подав завідомо недостовірні відомості про отриманий ним дохід.

З огляду на пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтверджені матеріалами справи, який вказав, що у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації помилково зазначено про отримання доходу у вигляді процентів від ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 24 810, 00 грн., а також помилково відображено у розділі 12 «Грошові активи» декларації відомості щодо наявності у нього грошового активу у вигляді коштів, розміщених на банківському рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 207 180 грн., оскільки вважав, що відображати потрібно найбільшу суму, яка перебувала на рахунку, при цьому не приховавши інформацію про наявні у нього грошові активи та отримані відсотки, а навпаки зазначивши про них в деклараці та зазначивши про подальше їх інвестування у розділі 14 «Видатки та правочини», приходжу до висновку про відсутність в діях останнього умислу на вчинення інкримінованого адмінправопорушення, оскільки останній не усвідомлював протиправний характер своєї дії, не передбачав шкідливі наслідки, не бажав їх та свідомо не допускав їх настання, а його дії з цього приводу є необережними.

Також суд вважає недоведеним умисел та корисну мету дій ОСОБА_1 у відображенні: завідомо недостовірних відомостей про нарахування та отримання доходу членом сім»ї дружиною ОСОБА_3 за основним місцем роботи в Полтавській обласній державній адміністрації у сумі 11 135 грн., тоді як у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків міститься інформація про нарахування останній суми 18 562 грн.; відомостей про нарахування та отримання доходу членом сім»ї дружиною ОСОБА_2 у вигляді пенсії у сумі 12 580 грн., тоді як дійсна нарахована та отримана сума пенсії ОСОБА_2 у 2015 році склала 14 572,00 грн.; відомостей щодо нарахування та отримання доходу членом сім»ї дружиною ОСОБА_2 у вигляді виплат чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам, від профспілкової організації Головного управління економіки професійної спілки працівників державних установ України у сумі 100,00 грн.

Слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення ініціатор складення протоколу зазначив про недотримання ОСОБА_1 пунктів 1,2,3,7,8 ч.1 ст. 46 Закону, тоді як в обставинах скоєння правопорушення у протоколі зазначено лише про недотримання п.п.7 та 8 ч.1 ст. 46 Закону.

Також невірним є проведення розрахунку недостовірних відомостей зазначених у декларації за 2015 рік. Так, декларація за 2015 рік подана 05.10.2016 року, тоді як Національне агентство керувалося розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року, а не чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Суддею також встановлено, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення допустила порушення п.12 розділу ІІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК 10.02.2017 № 56, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за № 201/30069, згідно якого у разі виявлення Національним агентством протягом повної перевірки декларації ознак недостовірності задекларованих відомостей, неточності оцінки задекларованих активів, конфлікту інтересів, незаконного збагачення Національне агентство направляє відповідному субєкту декларування відповідний лист з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів.

Такий лист повинен містити посилання на конкретні відомості у декларації, щодо яких пропонується надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів, а також відомості про підстави проведення перевірки декларації та таких конкретних відомостей. Такий лист може містити конкретні запитання Національного агентства щодо відомостей, зазначених у декларації.

Зазначений лист може направлятися за допомогою програмних засобів Реєстру або засобами поштового звязку з повідомленням про вручення. Субєкт декларування має право надати (надіслати) пояснення (копії документів) не пізніше ніж на десятий робочий день з дня отримання відповідного листа Національного агентства за допомогою програмних засобів Реєстру або засобами поштового звязку.

Надані субєктом декларування письмові пояснення та/або копії підтвердних документів є обовязковими до розгляду та врахування Національним агентством під час проведення повної перевірки декларації та вирішення питання щодо дотримання субєктом декларування вимог Закону при складанні та поданні декларації.

Встановлено, що рішення «Про проведення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_1, суддею Апеляційного суду Полтавської області, на підставі інформації, отриманої від суб»єкта звернення» прийнято 05.10.2017 за № 878, а рішення «Про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 та 2016 роки, поданих ОСОБА_1, суддею Апеляційного суду Полтавської області» прийнято 30.11.2017 року № 1350.

Вказані рішення були направлені ОСОБА_1 05 жовтня 2017 року та 30 листопада 2017 року відповідно (а.с.80-81). Тобто, Національне агентство повинно було закінчити проведення повної перевірки декларації протягом 30 днів на які її було продовжено. При цьому, останнє повинно було направити субєкту декларування відповідний лист з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів, чого вчинено не було.

Однак, матеріали справи не містять доказів виконання вимог п.12 розділу ІІІ Порядку щодо направлення пропозиції надати пояснення ОСОБА_1

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не зазначив у щорічних деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, достовірні відомості щодо доходів та грошових активів не навмисно, а з необережності, що свідчить про відсутність суб»єктивної сторони, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адмінсправи провадження по ній підлягає закриттю, і стягнення на ОСОБА_1 не накладається, останній звільняється від сплати суми судового збору.

Керуючись ч. 4 ст. 172-6, 256, 280, 283-285, 287-291, 294, п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП..

Копію постанови вручити учасникам судового розгляду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя Л.І.Савченко