Справа № 601/1423/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2018року Суддя Тернопільський апеляційний суд ОСОБА_1. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та призначено йому стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200грн. позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 340 грн. На підставі ст.36 КУпАП остаточне стягнення ОСОБА_2 призначено у вигляді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови, 29 липня 2018 року приблизно о 13 год. 04 хв. ОСОБА_2 в с.Гаї-Розтоцькі Зборівського району керував автомобілем Мерседес Віто н.з. ВО5438ВА та рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю Шевроле Нива н.з. ВО7829АТ під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходився на головній дорозі, в результаті чого сталась ДТП, що привело до пошкодження механічних транспортних засобів. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився про що було зазначено в журналі реєстрації відмов громадян від проведення оглядів на стан сп'яніння №9 в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану постанову, визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, провадження за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у його клопотанні про відкладення розгляду справи і порушив, його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП. Також, свої вимоги мотивує тим, що з пояснень свідків слідує, що від освідчення з використанням технічного пристрою Драгер він відмовився, однак виявляв бажання пройти такий огляд в медичному закладі та через обставини які не залежали від нього, він не зміг цього зробити. Стверджує, що на відеоматеріалах зафіксовано, що він наполягав на відібранні та дослідженні у нього зразків крові для визначення стану сп'яніння, але лікарем йому було відмовлено з посиланням на те, що відібрання крові можливе лише після проходження тестів і продувки прибору Драгер. Також, протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку, форму якого було затверджено наказом МВС, який втратив законну силу. З огляду на вищевикладене вважає протокол складеним з грубими порушеннями закону, а процедура виявлення у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп'яніння не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015р. № 1452/735 (далі за текстом Інструкція).

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, хоча як вбачається з відмітки відділення поштового зв'язку рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із судовою повісткою про час та місце апеляційного розгляду були вручені за місцем його проживання 19 жовтня 2018 року. Заяв та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_2 не надходило.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд з'ясував наступне.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому в цій частині перевірці в апеляційному порядку не підлягають.

Щодо висновку суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то він повністю відповідає вимогам ст.ст.245,280 КУпАП і ґрунтується на даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.07.2018 року серії АП2 №542648, згідно якого ОСОБА_2 в с.Гаї-Розтоцькі Зборівського району керував автомобілем Мерседес Віто д.н.з. НОМЕР_1 і від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився (а.с.1).

Дані вказаного протоколу вірно оцінені судом як доказ винуватості ОСОБА_2 так як вони обєктивно підтверджуються долученими до нього даними журналу реєстрації відмов громадян від проведення оглядів на стан сп'яніння та відеозаписом нагрудної камери працівника поліції, якими зафіксовано таку відмову ОСОБА_2 (а.с.17,18).

Також, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від 29 липня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння медичному закладі.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні та вірно оціненими в судовому рішенні доказами.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність бланку, на якому складений протокол про адміністративне правопорушення, не є підставою для визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки його зміст повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про недотримання порядку огляду на стан спяніння в медичному закладі, а саме невиконання лікарем вимог ОСОБА_2 про відібрання зразків крові, то такі доводи суперечать вимогам п.14 розділу ІІІ Інструкції, за змістом якого дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю у закладах охорони здоровя обовязково проводиться якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Як вбачається з матеріалів справи у ОСОБА_2 на час його доставлення в медичний заклад такого стану не було, а тому його доводи про порушення лікарем порядку проведення огляду на стан сп'яніння є безпідставними.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує про порушення судом вимог ст.268 КУпАП, яке на його думку виразилось у тому, що суд розглянув справу 11 вересня 2018 року, незважаючи на подане ним клопотання про відкладення судового розгляду для підготовки ним доказів щодо його майнового стану, а також обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи такі доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки про розгляд даної справи суд повідомив ОСОБА_2 10 серпня 2018 року, після чого за його клопотанням розгляд відкладався, про що ОСОБА_2 також завчасно був повідомлений (а.с.22,25,26).

Клопотання про відкладення судового розгляду, призначеного на 11 вересня 2018 року, ОСОБА_2 надіслав 06 вересня 2018 року з довідкою медичного закладу від 29 серпня 2018 року про те, що з 23 серпня 2018 року він перебуває на стаціонарному лікуванні. (а.с. 30,31).

Відомостей, які би підтверджували перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні більш тривалий час, він суду першої інстанції не надав і до апеляційної скарги їх не додано.

Враховуючи наведені обставини і положення статті 277-2 КУпАП, згідно якої особу має бути повідомлено про розгляд справи не пізніше ніж за три дні, то клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду для збирання доказів суд першої інстанції відхилив обґрунтовано.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2018 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1