Справа № 352/1776/17
Провадження № 33/4808/34/18
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гургула В.Б.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Мізика С.І. розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Тисменицького районного суду від 26 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження, жителя АДРЕСА_1,

громадянин України,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 320 грн..

З оскаржуваної постанови суду слідує, що 06.10.2017 року близько 14 год.00 хв. водій ОСОБА_3 на автодорозі Івано-Франківськ-Тернопіль керував транспортним засобом "Volkswagen Caddy" 21154" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, Від проходження медичного огляду на факт сп'яніння відмовився чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_3 вважає її незаконною, постановленою при неповному дослідженні всіх обставин справи.

Вказує, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах. Крім того, суд першої інстанції належним чином не мотивував своє рішення, лише формально перерахував докази, не давши їм належної оцінки з точки зору достовірності, належності та узгодженості.

Просить поновити строк на оскарження постанови Тисменицького районного суду від 26 грудня 2017 року, так як пропущений з поважних причин, скасувати постанову судді. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши апелянта, його захисника, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Що стосується пропущеного строку, суд приходить до висновку що його слід поновити, оскільки пропущений з поважних причин.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_3 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив фактичні обставини справи і його висновок про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові суду доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №170918 від 06.10.2017 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 в якому він зазначає що патрульні запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, однак останній відмовився про що особисто розписався.

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та встановленими законом способами, будь які сумніви їх достовірності відсутні..

Щодо наведених доводів апелянтом в апеляційній скарзі з приводу того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, вважаю їх безпідставними та такими що не заслуговують на увагу, спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_3В (а.с 3).

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.2 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором поліції зазначено підстави проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, а саме виявлення у водія запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нечітка мова.

Таким чином інспектором поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був дотриманий порядок виявлення у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння.

Однак ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду, тим саме не довів своєї невинуватості у вчиненому.

Доводи апелянта про те, що його не було належним чином повідомлено про місце та час розгляду справи, що призвело до порушення його прав передбачених ст.268 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки 06.10.2017 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 надав адресу місця проживання АДРЕСА_2. В матеріалах справи наявні неодноразові повістки про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення на вказану вище адресу.

Суддя, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставленням фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та диспозицією ст.130 КУпАП іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3 містять ознаки саме такого правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам в їх сукупності і виніс законну і обґрунтовану постанову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови

Тисменицького районного суду від 26 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Тисменицького районного суду від 26.12.2017 року відносно нього за ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз

Згідно з оригіналом

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз