Справа №: 343/1587/18
Провадження №: 3/0343/377/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Монташевич С.М.,

з участю секретаря - Шикор Г.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

потерпілого - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 Вакарюса Антанасовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, резидента України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 Вакарюса Антанасовича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 406504 від 28 серпня 2018 року ОСОБА_1 02.08.2018 р. близько 19.00 год. знаходився в м. Долина по вул. Обліски, 14 у під'їзді даного будинку і обзивав нецензурними словами ОСОБА_3 У протоколі маються записи про те, що ОСОБА_1 від дачі пояснень та отримання копії протоколу відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що до подій, які описані у протоколі, ОСОБА_3 прилюдно погрожував його дружині, підняв на неї руку, з приводу чого вона звернулася в поліцію. Через два тижні ніяких дій зі сторони правоохоронних органів не було вчинено. В день, зазначений у протоколі, він йшов по дворі. ОСОБА_3 стояв зі своми друзями. Він заходив у під'їзд, за ним ішов ОСОБА_3 Останній відкрив двері під'їзду, а він закрив. Він запитав ОСОБА_3, чи не хотів би він вибачитися за свої дії перед його дружиною, на що останній відповів, що не має за що вибачатися. Згодом у під'їзд зайшла ОСОБА_4 та його дружина. ОСОБА_3 почав кричати, що розбереться з дружиною. Коли він був у поліції по своїх справах, поліцейський Лапків йому сказав, щоб він зайшов до ОСОБА_5 Він подумав, що це з приводу заяви його дружини, але виявилося, що з приводу заяви ОСОБА_3 У ОСОБА_5 сиділи якісь люди, які очевидно і стали понятими, хоча підстави, чому вони знаходяться у кабінеті, ким являються йому не зазначали. Його не ознайомлювали з правами, не вручили йому копію протоколу, хоча він був весь час присутній під час його складення, готовий був давати пояснення та виконував законні вказівки поліцейського.

ОСОБА_6 подій 02.08.2018 р. зазначив, що між під'їздом і лавкою є певна відстань, тому неможливо з лавки чути і бачити, що відбувається у під'їзді. Це стосується пояснень Данилик. ОСОБА_6 ОСОБА_7, то також фізично неможливо чути, що відбувається у під'їзді чи бачити це у вікно. Однак, ОСОБА_5 не переконався у достовірності показів цих свідків. Невідомо, яким чином він визначив зазначені ним у поясненнях слова нецензурними. Він не нападав на ОСОБА_3, навіть руки на нього не піднімав. Дата і час можливо була така, як вказана у протоколі. Все відбувалося у під'їзді, де він проживає. Нікого при цьому не було, доки не зайшла ОСОБА_8 Розмова була спокійна. Він називав ОСОБА_3 обманщиком і маразматиком через те, що останній неодноразово пише на нього скарги, оговорює. Ці слова не є нецензурними, оскільки дійсно свідчать про поведінку та дії ОСОБА_3, виправдань яким він інакше не може знайти. Саме на підставі наклепів ОСОБА_3 та його товаришів, які з ним перебувають у неприязних стосунках, на нього безпідставно складено протокол про хуліганські дії. Він нікого не ображав, так як старших людей, жінок і дітей не ображає. Коли зайшла ОСОБА_8, він виходив з під'їзду. ОСОБА_3 побачив її і почав кричати, що він москаль, що покаже йому. Кричав саме ОСОБА_3 Тому фактично в поліцію потрібно було звертатися йому. Його звернення та сказані ним слова не були спрямовані на порушення громадського порядку, а були адресовані конкретній особі з метою вирішення конфлікту, який виник раніше. Це не було у присутності інших громадян та не в громадському місці, оскільки під'їзд є власністю власників квартир будинку, серед яких є він та заявник.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що конфлікт з ОСОБА_9 у нього існує з 2012 р., з того часу, як він вивозив будівельне сміття на подвір'я біля його гаража і на зауваження не реагував. 02.08.2018 р. він працював на грядці. ОСОБА_1 проходив подвір'ям і бачив його. Коли він повертався з огірками до своєї квартири, підійшов до ОСОБА_4 і ОСОБА_10, які сиділи на лавці біля під'їзду. В цей час ОСОБА_1 плечима підпер двері під'їзду. А коли він зайшов у під'їзд, то силою закрив двері за ними та почав вимагати, щоб він відкрив двері в належну йому квартиру, так як там буде легше з ним розібратися. Коли він відмовився, ОСОБА_1 взяв його за груди. В цей час ОСОБА_8 силою вікрила двері. ОСОБА_1 сказав, що прийшла допомога, але вона не допоможе. Тоді з вікна почала кричати ОСОБА_7 ОСОБА_1 пішов, а він подзвонив у поліцію. ОСОБА_1 звинувачував його, що він ображав його дружину, однак він там не був і доказів цього нема. У під'їзді був він, ОСОБА_1 і його дружина. ОСОБА_11 говорив, що знищить його, обзивав його нецензурними словами. Він прийняв його слова як образу. Брехун і маразматик не звучало. ОСОБА_11 шарпав його за сорочку і по даний час переслідує його.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 перебуває у неприязних стосунках. 02.08.2018 р. після обіду вона на кухні консервувала помідори. Їхній будинок розміщений буквою "П" і вікна її кухні виходять на під'їзд, в якому живе ОСОБА_1 і ОСОБА_3 Бачила, як двері у під'їзд були відкриті, як ОСОБА_11 термосив ОСОБА_3 за плечі. Вона крикнула у вікно, щоб ОСОБА_4 бігла, бо москаль б'є ОСОБА_3 Вона чула сильні крики, кричав ОСОБА_1, щось стосувалося його дружини, яка теж була у під'їзді. Вона не чула, що конкретно говорив ОСОБА_1, але коли він вийшов з під'їзду, казав, що "прикончить ОСОБА_3". У ОСОБА_3 було червоне обличчя. Якщо б вона не кричала, то ОСОБА_1 побив би його. ОСОБА_1 неодноразово погрожує їм. Він закрив двері у під'їзд, коли вона почала кричати. Інциденту ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_1 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що знаходиться в неприязних стосунках з ОСОБА_1 02.08.2018 р. вона сиділа з ОСОБА_10 на лавочці біля будинку. Надійшов ОСОБА_3 з городу, підійшов до них і вони спілкувалися. ОСОБА_1 стояв при вході в під'їзд і підпирав двері, а, коли зайшов ОСОБА_3, з грюкотом їх закрив. ОСОБА_7 крикнула, щоб вони бігли, бо ОСОБА_1 взяв за груди ОСОБА_3 Вона забігла у під'їзд. ОСОБА_1 у кутку тримав за груди ОСОБА_3 і кричав, як він смів підняти руку на його дружину. Коли вона зайшла, ОСОБА_1 був спиною до неї, а ОСОБА_3 припертий до стіни. ОСОБА_1, побачивши її, крикнув, що прийшла підмога, і відпустив ОСОБА_3 Тоді вона побачила дружину ОСОБА_1 Конкретно, які слова говорив останній, вона не чула, чула тільки "прикончу" і "як ти смів підняти руку на жінку". ОСОБА_1 постійно ображає їх, а тепер уже дозволяє і руку піднімати. Пояснення працівнику поліції давала на подвір'ї біля будинку приблизно через 2 дні, їх не читала, підписала, довіряючи працівнику поліції.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що в момент інциденту вона сиділа на лавці, що в дворі їх будинку, з ОСОБА_4 Двері у під'їзд були відкриті, ОСОБА_1 їх підпирав. ОСОБА_3 тільки зайшов в під'їзд, як ОСОБА_1 відразу пішов за ним. При цьому сильно стукнули двері, що вона аж злякалася. ОСОБА_7 з вікна крикнула, щоб вони бігли. ОСОБА_4 побігла, а вона з переляку не могла встати. Потім ОСОБА_1 вийшов з будинку і казав, що "все одно його прикончить". ОСОБА_6 було у під'їзді вона не бачила, тільки чула стук дверима, крики і матюки.

Свідок ОСОБА_12 судовому засіданні показав, що йому адресували матеріали по заяві ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 обзивав його нецензурними словами у під'їзді їхнього будинку. Він опитав свідків, в ході чого були підтверджені обставини, на які вказував потерпілий, тому було складено протокол. Свідків опитував перед будинком, де стався конфлікт, а у ОСОБА_1 відібрав пояснення у відділку поліції, куди останній прийшов по своїх особистих питаннях. Понятих запросив його співробітник Лапків у зв'язку з зухвалою поведінкою ОСОБА_1 Коли він почав складати протокол, останній був не згідний, заперечував та нічого не хотів підписувати й отримувати. Поняті були присутні при цьому, тому їх зазначили у протоколі. Оскільки свідки підтвердили, що ОСОБА_1 чекав на ОСОБА_3 біля під'їзду, конфлікт відбувався за зачиненими дверима та мала місце нецензурна лайка, вважав, що умисел ОСОБА_1 був саме на порушення громадського порядку.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3 та свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фабулою ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під нецензурною лайкою у громадських місцях необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 406504 від 28 серпня 2018 року ОСОБА_1 поставлено в провину саме висловлювання нецензурних слів в сторону ОСОБА_3 в під'їзді будинку 02.08.2018 р.

В протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, від дачі пояснень по суті порушення відмовилася, як відмовилася і від отримання копії протоколу. При цьому до протоколу долучені письмові пояснення ОСОБА_1, що стосуються подій, які мали місце 02.08.2018 р. Також з представленого ОСОБА_1 відеозапису, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що останній особисто звертався до працівника поліції з проханням відібрати у нього пояснення, давав такі пояснення добровільно, просив допитати в якості свідка його дружину та перевірити показання свідків, був присутній під час складення протоколу відносно нього.При цьому вказаний відеозапис не містить інформації про роз'яснення працівником поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, та факту відмови від підпису та отримання протоколу. З відеозапису вбачається, що поняті сидять в кабінеті поліцейського від самого початку відеозйомки з часу підписання пояснень ОСОБА_1, однак їх статус та анкетні дані не оголошуються. При складенні протоколу поліцейський повідомляє, що складає протокол за образливе чіпляння та нецензурну лайку, що суперечить змісту самого протоколу, долученого до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи.

Відповідно достатті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказами, здобутими в судовому засіданні, встановлено, що 02 серпня 2018 року в під'їзді будинку, де проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_1, між ними виникла обопільна сварка на грунті довготривалих неприязних відносин та конфліктної ситуації, яка мала місце раніше та не знайшла свого вирішення, в тому числі в правоохоронних органах, чого не заперечив в судовому засіданні дільничний ОСОБА_5 При цьому б удь-яких доказів щодо спрямованості умислу ОСОБА_1 на порушення громадського порядку судом не здобуто. ОСОБА_1 перед тим, як звернутися до ОСОБА_3 та розпочати з ним розмову щодо своєї дружини, зачинив двері під'їзду, що підтвердили свідки, які вказували на те, що чули крики, але конкретних висловлювань не чули, стверджували про погрози та шарпання ОСОБА_3 ОСОБА_1, хоча, як випливає з описаного вище такі дії слід розцінювати як образливе чіпляння, яке в склад адміністративного правопорушення у протоколі серії ГР № 406504 від 28.02.2018 р. не включене. У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що 02.08.2018 р. мали місце нецензурні висловлювання ОСОБА_1, спрямовані на прушення громадського порядку з хуліганських мотивів. А тому суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, про яке йдеться у протоколі серії ГР № 406504 від 28 серпня 2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Вакарюса Антанасовича за ст. 173 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 406504 від 28 серпня 2018 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Суддя: