АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого КЗ «Лікарня №8» працівником з експлуатації будівель, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин, та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 22.10.2017 року, о 00-50 год., за місцем свого мешкання, вчинив насильство в сім'ї відносно свого сина ОСОБА_3, тобто вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав ОСОБА_3 та ображав нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

На думку апелянта при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено помилки, а саме не зазначено свідків та не відібрано пояснень потерпілого ОСОБА_2, що є порушенням.

Разом з тим ОСОБА_3 зазначає, що судом першої інстанції не було допитано свідка мати ОСОБА_4. Також апелянт зазначає, що при складанні протоколу працівники поліції не надали копію протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим правопорушник отримав копію лише за плином 23 днів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння працівниками не проводився, на момент складення протоколу. Також, як вказує апелянт суд першої інстанції не встановлював чи потерпілий проживає разом з ним, відповідно до вимог ЗУ «Про попередження насильства у сім'ї» від 15.11. 2001 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу особа, що притягається до адміністративної відповідальності вказує що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не встановив чи було нанесено потерпілому фізичну або моральну шкоду.

Заслухавши апелянта, який просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі,доводи потерпілого ОСОБА_3, який просив залишити постанову без змін, оскільки це не перший раз батько поводиться з ним таким чином, допитавши свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали адміністративного провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги,суддя дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки наявні посилання на докази та досліджено їх у судовому засіданні.

Як, вбачається з постанови суду першої інстанції, особа яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 не визнав своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, та надав до суду апеляційну скаргу в якій наводить доводи своєї невинуватості, разом з тим вказані факти не були підтверджені в апеляційній інстанції, а навпаки були спростовані показами свідків ОСОБА_5, яка вказала,що в літку 2017 року вони розірвала шлюб з ОСОБА_2, однак вони проживають за однією адресою та саме син 22.10. 2017 року подзвонив до неї та повідомив що відносно нього батько застосував фізичне насилля та ображав нецензурною лайкою та син викликав поліцію.

Допитаний свідок ОСОБА_7- зам. командира роти управління патрульної поліції в місті Дніпрі пояснив, що неодноразово працівники поліції приїжджали на виклик до адреси, де мешкає ОСОБА_2, саме з приводу його противоправної поведінки у сім'ї, що було і 22.10. 2017 року. Було встановлено, що правопорушник ОСОБА_2 застосував фізичне та психічне насилля відносно сина ОСОБА_3 та ображав його нецензурною лайкою. Що стосується доводів, що саме правопорушнику було заподіяно тілесні ушкодження, то це не відповідає дійсності, оскільки правопорушника було доставлено до відділу поліції та не було встановлено у нього будь - яких тілесних ушкоджень.

Таким чином, протокол, як доказ відображає факти, які в нього наявні та він не суперечить поясненням у апеляційному суді самого правопорушника про наявність самої події.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для визнання показів вказаних свідків недопустимими, оскільки вказані свідчення нічим не спростовані.

Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, має посилання суду на пояснення правопорушника та на докази по справі. Стягнення накладене судом першої інстанції відповідає скоєному та особі правопорушника та призначено судом в мінімальних межах санкції ст. 173 КУпАП.

Істотних порушень судом першої інстанції вимог КУпАП, які б були підставою для скасування постанови суду не встановлено, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч