Справа № 348/1008/18
Провадження № 33/4808/67/18
Категорія ч.1 ст.163-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого керівником МПП «Аско»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (вісімдесят п'ять гривень), а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 несвоєчасно подав як посадова особа підприємства доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.05.2018 року в приміщенні ГУ ДФС в Івано-Франківській області при камеральній перевірці своєчасності сплати грошових зобовязань за платежем пальне (код платежу 14021900) за період 01.04.2018 р. по 17.04.2018 р., поданим керівником МПП «Аско», юридична адреса: с. Тисменичани, вул. Грушевського 56, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, було встановлено несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів): за платежем пальне (код платежу 14021900) відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма ПС) по терміну сплати 01.04.2018 р., фактично подано 17.04.2018 р., чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ зі змінами та доповненнями.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 05 жовтня 2018 року подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Вказує на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.268, ч.1 ст.277-2 КУпАП розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист та позбавив можливості довести свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Крім того, у вказаній апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки дізнався про наявність оскаржуваного судового рішення тільки 04.10.2018 року .

Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про те, що повернення поштового повідомлення з судовою повісткою про виклик у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання, свідчить про те, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП він був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи і надає суду можливість розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, звертає увагу на те, що Верховний Суд в своїй постанові № 127/2871/16-ц від 20 червня 2018р. вказав на те, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Вказує на те, що 04.10.2018р. він отримав постанову головного державного виконавця Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про відкриття виконавчого провадження №57226296 від 26.09.2018р. та постанову про відкриття виконавчого провадження №57226324 від 26.09.2018р., після чого ознайомився з оскаржуваною постановою Надвірнянського районного суду в Єдиному реєстрі судових рішень.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов'язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов'язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «ОСОБА_3 проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності ( справа «Пономарьов проти України»).

При цьому необхідно враховувати, що статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції ( справа «Богонос проти Росії», справа «Бац проти України» ). Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи ( справа «Загородніков проти Росії»)

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2018 року ОСОБА_2 викликався в судове засідання рекомендованою кореспонденцією. Зокрема, згідно поштового повідомлення конверт з судовою повісткою про виклик було повернуто без вручення у звязку із закінченням встановленого строку зберігання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що судові повістки направлялись ОСОБА_2 за адресою, яку останній сам вказав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення№511 містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_2 були розяснені його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, він був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у приміщенні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області та повідомлено про місцезнаходження цього суду.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 знав про те, що у встановленому законом порядку він притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і що вказана справа знаходилась в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції неодноразово направляв ОСОБА_2 судові повістки про виклик його до суду.

Зокрема, справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 призначалась до розгляду судом першої інстанції на 24.05.2018 року, на 05.06.2018 року та на 25.07.2018 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобовязана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які повязані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до національного законодавства особа, яка притягається до адміністративної відповідальності самостійно на власний розсуд обирає спосіб отримання інформації щодо розгляду справи, яка перебуває на розгляді у суді та за наявності відповідної заяви, може отримувати повідомлення про призначення справи до розгляду СМС повідомленнями мобільного звязку.

Відповідно до п.17 Правил надання послуг поштового звязку, які затверджені постановою КМУ від 05.03.2009 р. №270, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

При цьому, відповідно до вимог п.99 вищевказаних Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду у звязку з тим, що не був повідомлений належним чином про розгляд справи, оскільки сукупність вищевказаних обставин та процесуальна поведінка самого правопорушника свідчать про те, що він знав про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності знаходилась на розгляді в Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 05 жовтня 2018 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які обєктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і не конкретизовано, які саме обставини не дозволили йому своєчасно, в межах строку, встановленого законом звернутися зі скаргою на постанову судді, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Зокрема, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 вказує на те, що про наявність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався вже на стадії виконання судового рішення.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2018 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв