П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/550/2018

Справа № 330/2143/18

"18" жовтня 2018 р.Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Державного агентства рибного господарства Азовського басейнового управління, відділу рибоохоронного патруля № 1, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 85-1 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №015723/015724, сладеного 27.07.2018 року, ОСОБА_1 на березі Азовського моря, вулиця Коса Федотова, в районі бази відпочинку «Сказка», 27 липня 2018 року о 12 годині, займалася незаконним збутом вяленої риби бичок загальною вагою 1 ( один) кг, без документів, що підтверджує законність її придбання та сертифікату якості. Чим порушила ст.7 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.14 «Правил любительського та спортивного рибальства», за що передбачена відповідальність за ст. 85-1 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні гр.ОСОБА_1 заперечувала проти складеного у відношенні неї адміністративного протоколу та пояснила, що під час знаходження нею біля бази відпочинку «Сказка» на ОСОБА_2 в смт.Кирилівка, де займався продажем овочів її чоловік, вона купила собі у невідомої особи засушений бичок, ваги вона не знала, для особистого вживання, вона ним не торгувала. Працівники рибінспекції склали протокол, ніхто не хотів бути свідком, і тоді вони вмовили її підписати все, що було написано, так як чоловік її торгував овочами без документів. Також зазначила, що вона не є підприємцем та не ніде не працює. Таким чином просить справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити за відсутністю у її діях складу такого адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 85-1 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №015723/015724, сладений 27.07.2018 року, пояснення гр.ОСОБА_1, опис водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, вилученого в порушника від 27.07.2018 року та накладну від 21.08.2018 року, приходить до наступних висновків.

В ході судового розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.85-1 КУпАП не встановлено обґрунтованість висунутого проти неї обвинувачення у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. Підставою для такого висновку суду служать досліджені письмові матеріали справи, які складаються лише з протоколу про адміністративне правопорушення, опису та накладної, та спростовують вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення. Так, працівниками поліції не надано доказів того, що гр.ОСОБА_1 займалась саме незаконним збутом вяленої риби бичок загальною вагою 1 ( один) кг, відсутні пояснення покупців щодо оплати за зазначений товар із зазначенням розміру оплати за надану послугу, відсутні свідки, не зазначені особи, які саме купували у неї зазначену продукцію, не зазначено, яку суму вона отримала за продаж зазначеної продукції.

Відповідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 85-1 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за виготовлення, збут чи зберігання заборонених знарядь добування (збирання) об'єктів тваринного або рослинного світу, а також збут незаконно добутої продукції, що тягне за собою накладення штрафу від дев'яти до двадцяти одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян з конфіскацією цих знарядь, матеріалів та засобів для їх виготовлення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В розумінні ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновкомексперта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростосованих презумпцій факту.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85-1 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладання адміністративного стягнення. Враховуючи, що при закритті провадження у справі адміністративне стягнення не накладається, судовий збір з ОСОБА_3 стягненню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 85-1ч. 1, п. 1 ст.247, ст. ст. 248, 283, 284, 287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.85-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд.

Суддя: Т.В. Нестеренко