Справа № 163/1631/18 Провадження №33/802/34/18 Головуючий у 1 інстанції:
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Білоуса І.Л., представника митного органу ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Любомльського районного суду від 31 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 140468 грн. з конфіскацією в дохід держави автомобіля марки«Опель Зафіра» 2000 року випуску, польський н.з. GWE83X4, ідентифікаційний номер W0L0TGF75Y2168862, вартістю 140468 грн.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 25.07.2018р. з ОСОБА_4 в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС автомобілем «Опель Зафіра», польський н.з. GWE83X4, намагався перемістити вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа нотаріально посвідченого доручення на право керування зазначеним автомобілем, яке вказаний в дорученні нотаріус Нотаріальної канцелярії в місті Жешув Республіки Польща ЖанетаПовєска не посвідчувала.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не був присутній при виготовлені та посвідченні доручення, а тому те, що документи на автомобіль та доручення справжні в нього не викликало сумнівів. В звязку з чим проситьскасуватипостанову як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити за відсутністю в його діях складу порушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_3 та його захисника, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених в ній підстав, думку представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_3 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, встановлено, що під час проходження митного контролю ОСОБА_3 до митного оформлення подав,як підставу переміщення транспортного засобу «Опель Зафіра», польський н.з. GWE83X4, нотаріально посвідчене доручення на право керування зазначеним автомобілем, завірене нотаріусом Нотаріальної канцелярії в місті Жешув Республіки Польща ЖанетаПовєска.

Разом з тим, як вбачається з інформації польського нотаріуса ОСОБА_5, остання доручення на право керування ОСОБА_3 зазначеним автомобілем не посвідчувала.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 25.07.2018р. вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля марки «Опель Зафіра», польський н.з. GWE83X4 з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення документа, що містить неправдиві відомості та одержаний незаконним шляхом, а саме: нотаріально посвідченого доручення на право керування зазначеним автомобілем А№1962/2018. Даний висновок є чітким та послідовним, не містить суперечностей, а тому підстав в апеляційного суду сумніватися в його достовірності немає. Не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі.

Дана судом першої інстанції і належна оцінка іншим доказам, а також обґрунтовано спростовані версії сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_3 до інкримінованого правопорушення.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.

У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення .

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції з підстав зазначених в апеляційній скарзі, немає.

Враховуючивищевикладене, керуючисьст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, апостанову судді Любомльського районного суду від 31 серпня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського О.М.Клок

апеляційного суду