КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІНИЙ СУД
№ 33/824/101/2018 Постанова винесена суддею Захаровою А.С.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участі: прокурора Музики М.С. та Дмитренка Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сквира Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 3400 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу організації митного контролю управління організації митного контролю Київської міської митниці ДФС, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 № 2 &q?нн;Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування&quде;, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2016 №1153/29283, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виразилися у придбанні (набутті у власність) 18 липня 2017 року легкового транспортного засобу «Hyundai Accent», 2011 року випуску, вартістю на дату набуття у власність 244 282, 19 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року, а провадження у справі закрити.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, суддя місцевого суду не дотримав вимог ст. 245 КУпАП щодо повноти, всебічності та об'єктивності розгляду справи, у судовому рішення не вказав доказів умисності його дій і не надав жодної оцінки його поясненням стосовно причин несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а саме у зв'язку із технічними збоями у роботі Реєстру, що в свою чергу свідчить про відсутність умислу на вчинення правопорушення, оскільки вчинення таких дій через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. До того ж, як зазначає апелянт, відсутність у нього умислу на приховування змін у майновому стані доводиться зазначенням ним інформації про придбаний транспортний засіб у поданій 15 березня 2018 року щорічній декларації за 2017 рік.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що 20 березня 2018 року стосовно нього одним і тим же суддею розглядалися дві справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та в порушення вимог ст. 36 КУпАП двічі накладено адміністративне стягнення у виді штрафу і стягнуто судовий збір.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення прокурора щодо доводів скарги та апеляційного прохання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2, дотримав.

Висновки судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і є обґрунтованими.

Так, частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України &qu-a;Про запобігання корупції&qu5p;, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, затвердженого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Відповідно до частини 3 Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, затвердженої Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091, суб'єкт декларування повинен повідомити про цінне рухоме майно, яке він придбав (набув у власність), якщо його вартість перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування.

Статтею 7 Закону України &qurm;Про державний бюджет на 2017 рік&qude; установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року в сумі 1600 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у 2017 року настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, якщо ним отримано дохід або придбано майно на суму, яка перевищує 80 000 грн.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до наказу начальника Київської міської митниці ДФС № 116-ос від 08.02.2016 головного державного інспектора відділу митного контролю ОСОБА_2 з 08.02.2016 переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного контролю управління організації митного контролю.

Виходячи з положень підпункту &qurm;в&quyl; пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України &qu l;Про запобігання корупції&q?ід; та частини 2 статті 6 Закону України &q?тт;Про державну службу" ОСОБА_2, будучи державним службовцем категорії &q?у ;В&q?ни;, є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України &q? к;Про запобігання корупції&q?б';.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного та зареєстрованого у Територіальному сервісному центрі № 8041 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві 18.07.2017, ОСОБА_2 придбав та того ж дня зареєстрував автомобіль «Hyundai Accent», 2011 року випуску, вартістю 244 282, 19 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (тобто суму 80 000 гривень), та є підставою, у відповідності до ч. 2 ст. 52 Закону України &quно;Про запобігання корупції&quVI; для письмового повідомлення про це Національного агентства з питань запобігання корупції у десятиденний строк з моменту придбання майна, шляхом внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно даних Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, зокрема щодо придбання 18.07.2017 рухомого майна - транспортного засобу «Hyundai Accent», вартістю на дату набуття у власність 244 282, 19 гривень, 03.08.2017, тобто на 16 день з дня, наступного після придбання майна.

Як у суді першої інстанції, так і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2, заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зазначив, що не мав наміру приховувати придбане рухоме майно, а несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, оскільки з 10.07.2017 по 28.07.2017 перебував у щорічній відпустці та після 18.07.2017 до закінчення його відпустки Реєстр декларацій з технічних причин періодично не працював, бо він не зміг подати відповідне повідомлення, а в подальшому, з огляду на завантаженість на роботі, подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані лише 03.08.2017, до того ж у щорічній декларації за 2017 рік повідомив необхідну інформацію про автомобіль «Hyundai Accent», який придбав 18.07.2017.

Між тим, доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях суб'єктивної сторони складу правопорушення, є безпідставними.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, незалежно від ознак суб'єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, при цьому обов'язковою складовою складу даного правопорушення є існування об'єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З матеріалів справи убачається, що з встановленими Законом України «Про запобігання корупції» вимогами та обмеженнями ОСОБА_2 був ознайомлений, отже усвідомлював, у тому числі і про обов'язок повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупціїу десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані.

Обставин, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_2 своєчасно повідомити Національне агентство з питань запобігання корупціїпро суттєві зміни у майновому стані, судом не встановлено. Нічим не підтверджуються посилання апелянта на те, що він в різні проміжки часу з 18.07.2017 по 28.07.2017 намагався внести відомості про зміну майнового стану через електронний ресурс, що забезпечує подання повідомлень про зміну майнового стану, проте через технічні збої в роботі інформаційно-телекомунікаційної системи &q? п;Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування&q?с,; не зміг подати відповідне повідомлення. Зокрема, ОСОБА_2 не довів будь-якими доказами, що він вчиняв певні дії, пов'язані з поданням повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в указаний ним період, а суд не встановив неналежного забезпечення цілодобового доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у повідомлені ним дні, що дійсно б унеможливлювало своєчасне виконання ОСОБА_2 обов'язку щодо внесення відомостей про суттєві зміни в майновому стані в передбачений законом десятиденний строк.

Крім того, суд звертає увагу на те, що належне виконання суб'єктом декларування обов'язку, пов'язаного з поданням щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, жодним чином не звільняє таку особу від обов'язку виконання вимог ч. 2 ст. 52 Закону України &q?то;Про запобігання корупції&q?'я;.

Таким чином, апеляційні доводи про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення у зв'язку із відсутністю у нього умислу на його вчинення, апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

При розгляді даної справи суд першої інстанції дотримав вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини справи та дійшов вмотивованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП .

Щодо посилання ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції на закінчення строків накладення адміністративного стягнення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи убачається, що днем виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у діях ОСОБА_2 слід визнати 16 січня 2018 року, а тому рішення суду про притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу винесено в межах строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Оскільки постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 15 від 16 січня 2018 року і накладено відповідне стягнення в межах санкції указаної норми закону, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що на нього двічі накладено адміністративне стягнення спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи, що апеляційним переглядом справи не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів, отже постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року є законною та обґрунтованою, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 3400 грн. - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко