АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/67/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

17 cічня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюКиївського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Суд першої інстанції, пославшись на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що 15 жовтня 2017 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_2 по вул. Мироносицькій, 99 у м. Харкові керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп»яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що районним судом не були належним чином досліджені та перевірені фактичні обставини справи, проігноровано клопотання про виклик свідків. Також, як зазначає апелянт, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог п. 6 розділу ІХ Інструкції №1395, п.8 Порядку №1103. Зокрема, в складеному протоколі не зазначено дії водія по ухиленню від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння, а сам протокол складено інспектором в патрульному автомобілі без присутності свідків. Останні залучались та підписували пояснення вже після його складення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції не забезпечено, оскільки фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_2 визнано винним, сформульовані в оскаржуваній постанові, виходячи не з власних висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 239099 від 15.10.2017 року, відповідно до якого в діях ОСОБА_2 вбачається адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, постанова судді, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП взагалі не містить опису обставин, що характеризують об*єктивну сторону правопорушення, та встановлені безпосередньо судом при розгляді справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Крім того, формулюючи з протоколу фактичні обставини адміністративного правопорушення, як відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, суд встановив склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 як керування транспортними засобами в стані алкогольного сп*яніння. Зазначені підстави для притягнення до адміністративної відповідальності виключають одна одну. Стан сп'яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією (наказ МВС та МОЗ України від 09.11.15 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Тоді як відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за певних ознак алкогольного сп'яніння, визначених п.1.3 цієї Інструкції, є підставою для відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, ОСОБА_3, допитаний в суді апеляційної інстанції у якості свідка, пояснив, що у день, коли мала місце вище вказана подія, його зупинили інспектори патрульної поліції на перехресті неподалік іподрому та запросили засвідчити факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння. Коли чоловіка привели до патрульної машини, неподалік він побачив правопорушника, який спокійно розмовляв з іншим інспектором. Як зазначив, свідок, пройти огляд ОСОБА_2 при ньому не пропонували, про відмову останнього від проходження такого огляду він дізнався зі слів працівників поліції. На думку ОСОБА_3, у водія не було ознак алкогольного сп»яніння.

Покази зазначеного свідка залишилися поза увагою суду першої інстанції, їм не надана належна правова оцінка.

За викладених обставин у сукупності постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева