ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/8/18 Справа № 199/404/18 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 Олександровичана постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, який народився 1975 році вересня місяця 18 числа, громадянина України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/53, м. Дніпро,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 07 січня 2018 року о 10:30 годині в м. Дніпрі по вул. Вітчизняна, 10, керував транспортним засобом «VolkswagenTouran», д.н.з. PTV8352C, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, неясна річ. Водій ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 поза межами його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що справу було розглянуто за його відсутністю, а копія оскаржуваного рішення на його адресу не направлялась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вимоги скарги обґрунтовує тим, що судом було істотно порушено вимоги КУпАП, зокрема його право на захист, допущена неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам адміністративного провадження.

ОСОБА_2 вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоровя, тоді як працівником поліції не було зазначено в протоколі який саме огляд та у який спосіб він повинен був пройти. Окрім того, звертає увагу, що суть порушення сформульовано незрозуміло, оскільки вказівка в протоколі «у встановленому законом порядку» не розкриває суті правопорушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_2 зауважує, що всупереч вимогам п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, поліцейським не було видане направлення до найближчого закладу охорони здоровя. Також зазначає, що у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП відсторонено від керування транспортним засобом та передано керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

На переконання ОСОБА_2 поліцейським було порушено порядок огляду на стан спяніння, у звязку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.

Окрім того, ОСОБА_2 вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за його відсутності та без допиту свідків.

У судове засідання суду апеляційної інстанцї ОСОБА_2 не з'явився, був повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомив. З огляну на вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 був повідомлений про час та дату розгляду адміністративної справи, а також даних про вручення йому копії оскарженого рішення.

З огляду на вказані обставини, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та вважає необхідним задовольнити клопотання, поновивши строк на оскарження постанови та розглянувши подану апеляційну скаргу по суті.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 196411 від 07 січня 2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07 січня 2018 року, які вказали на наявність ознак сп'яніння у ОСОБА_2 та його відмову від проходження огляду, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, якими такі обставини також підтверджено.

Зазначені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Поряд із цим, доводи ОСОБА_2 про те, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан спяніння, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні.

Так, відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

З огляду на вказані вимоги, спеціальні засоби застосовуються лише у разі встановлення ознак алкогольного спяніння.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівники поліції повідомили ОСОБА_2 про виявлені ознаки алкогольного сп'яніння та було запропонували пройти огляд з метою підтвердження або спростування зазначених обставин.

Разом із цим, ОСОБА_2 відмовився пройти огляд у визначеному законом порядку, зокрема із застосуванням технічних засобів, про що було складено протокол.

З огляду на викладені обставини, враховуючи що відмова особи від керування транспортними засобами у стані сп'яніння сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, погодитись з доводами апеляційної скарги суд не може.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в разі незгоди з результатами огляду, правопорушник мав право пройти огляд у закладі охорони здоровя, однак наданим йому правом не скористався.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції було розглянуто справу без його участі та не допитано свідків у справі, за участю яких складався протокол, то вони, на переконання суду апеляційної інстанції, є такими, що матеріалам справи не відповідають та спростувати доведеність його вини не можуть.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 було повідомлено про дату та час судового розгляду у протоколі про адміністративне правопорушення. Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції також було забезпечено виконання вимог ст. 268 КУпАП та двічі повідомлено ОСОБА_2 про дату та час судового розгляду справи, однак він своїм правом участі в судовому засіданні не скористався.

Отже, вважати обґрунтованими доводи ОСОБА_2 про порушення його права на захист суд апеляційної інстанції не може.

З огляду на те, що апеляційним судом переглянуто викладену в скарзі ОСОБА_2 позицію щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правопорушником не заявлено вимоги про виклик та допит свідків у справі або ж зазначено в апеляційній скарзі дані, які б давали підстави вважати їх упередженими, суд визнає такі доводи виключно як спосіб захисту, який на висновки суду вплинути не може.

Інші твердження про порушення поліцейськими порядку проведення огляду суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні, оскільки вони стосуються порядку проходження огляду на стан наркотичного спяніння.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та не вбачає підстав погодитись з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_2

При цьому, визнаючи необґрунтованими доводи скарги ОСОБА_2 стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських містить відомості про поведінку правопорушника, які сумніву щодо правильності висновків суду не викликають.

При апеляційному розгляді справи не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КупАП за ознакою відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу останнього необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2018 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 Олександровичапритягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1