ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4541/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 року приблизно о 03 год. 49 хв. по вул. Дніпровська набережна поблизу вул. Причальної в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_2, був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, що склалась, зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена рухливість. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_3 у судовому засіданні, яке відбулось 14.08.2018 р., пояснив суду, що 09.07.2018 року приблизно о 03 год. 49 хв. він дійсно керував транспортним засобом «Honda» та був зупинений працівниками поліції, які висловили йому вимогу пройти огляд на стан сп'яніння, проте він відмовився від проходження цього огляду. Таким чином, ОСОБА_3 фактично визнав, що на вимогу поліцейських він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, проте заперечував, що під час керування транспортним засобом він перебував під впливом наркотичних або психотропних речовин.

У судове засідання, яке відбулось 05.10.2018 р. ОСОБА_3 не з'явився, проте його захисник повідомив, що ОСОБА_3 перебуває на лікарняному, у зв'язку з чим захисник просив відкласти розгляд справи на іншу дату для надання можливості ОСОБА_3 особисто взяти участь під час допиту свідків та перегляду відеозапису з відеокамер інспекторів поліції. Обговорюючи доцільність задоволення вказаного клопотання, суд керується наступним.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та вищенаведені положення закону, беручи до уваги, що ОСОБА_3 безпосередньо надав суду пояснення стосовно обставин, які викладені в протоколі, суд постановив розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які суд вважає достатніми для прийняття рішення у справі.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП -орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БД №447099 від 09.07.2018 року /а.с.1/, письмові пояснення свідків, в пристуності яких водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с.2/, рапорт інспектра поліції /а.с.3-4/, компакт- диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських /а.с. 5/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Обговорюючи позицію водія про те, що він не перебував під впливом наркотичних чи психотропних речовин, суд враховує, що зазначена обставин могла бути підтверджена лише після проведення відповідного огляду на стан сп'яніння, проте водій від такого огляду безпідставно відмовився. Натомість з відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції вбачається, що після зупинення поліцейськими ОСОБА_3 останній мав явні ознаки сп'яніння, які перелічені в протоколі, зокрема поведінка водія, що не відповідала обстановці, а також підвищена жвавість та рухливість ходи та мови.

Крім того, суд враховує, що законом не передбачено можливостей звільнення водія від обов'язку проходження огляду на стан сп'яніння, а навпаки пунктом 2.5 ПДР України встановлений безумовний обов'язок пройти огляд на стан сп'яніння на вимогу поліцейського за наявності у водія ознак такого сп'яніння на місці зупинення або в медичному закладі у супроводженні інспекторів поліції у разі відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до п. 9 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

А в цілому позицію ОСОБА_3 суд вважає такою, що протирічить встановленим обставинам, спростовується сукупністю належних доказів та свідчить про намагання водія уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння при наявності ознак такого сп'яніння після зупинення за керуванням транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв