ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/10/18 Справа № 199/3278/18 Суддя у 1-й інстанції - Ісаєва Д.А. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Дніпро

Судця Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Лабовкіна О.О. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, розлученого, має дитину 2015 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, -

за участю захисника - Лабовкіна О.О., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2018 року, визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 травня 2018 року о 08 год. 00 хв. в м.Дніпрі по вул. П.Калнишевського, 20, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Маzda 6», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Лабовкін О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, адвокат Лабовкін О.О. зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з'ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушенні норм права.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявні відео з відеореєстраторів співробітників поліції, на яких можна побачити, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, не був зупинений під час керування та взагалі не знаходився в автомобілі «Магсіа 6», державний номерний знак НОМЕР_1, а, навпаки, в матеріалах справи є відео лише з відділення поліції, куди його було доставлено для подачі показань та навіть на першому відео можна побачити те, що співробітник поліції пропонує ОСОБА_2 скласти лише протокол про затримання та після цього ОСОБА_2 поїде додому, а у разі відмови буде складати два протоколи, один з яких про те, що він передав іншій особі ключі і та особа керувала транспортним засобом. Також, співробітник поліції зазначає про те, що в нього є пояснення двох свідків, які можуть підтвердити те, що ОСОБА_2 вибіг з машини, хоча в матеріалах справи відсутні такі свідки та їх пояснення, а є лише пояснення понятих, які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження перевірки на «Драгер». Також, співробітниками поліції було вказано на те, що якщо ОСОБА_2 не погодиться на ці умови, то буде складено протокол про відправлення машини до штраф-майданчика. Іншого відео переслідування автомобіля, зупинку автомобіля, складання протоколу на місці зупинки або затримання - немає, так як і немає відео наявності нібито двох свідків цих подій.

Апелянт звертає увагу на те, що навіть у рапорті інспектора УПП у м.Дніпрі від 05 травня 2018 року, який також є в матеріалах справи, вказано, що 05 травня 2018 року близько 08 год. 00 хв., патрулюючи у складі екіпажу №152, отримали орієнтування від екіпажу 151, що вони почали переслідування по вул. П.Калнишевського, 20, автомобіля «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_1, який зупинився біля будинку №11 по вул. Осінній та з нього вибіг водій. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №439244 від 05 травня 2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_1, але на підставі чого було зроблено такі висновки невідомо, тому що жодного доказу на підтвердження слів вказаних у рапорті не надано.

Крім того, під час слухання справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 не мав можливості заявити клопотання про виклик свідка, який на той час керував автомобілем «Магда 6», у зв'язку з перебуванням на лікарняному ОСОБА_2, та у зв'язку з тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_2 про дату, час та місце слухання справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 травня 2018 року о 08 год. 00 хв. в м.Дніпрі по вул. П.Калнишевського, 20, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Маzda 6», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

При вирішенні питання щодо винуватості ОСОБА_2 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, судом першої інстанції було досліджено матеріали провадження, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №439244 від 05.05.2018, переглянуто диск з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп'яіння ОСОБА_2 в присутності свідків, письмові пояснення ОСОБА_2, рапорт співробітника поліції, а також пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Оцінюючи посилання апелянта на ту обставину, що ОСОБА_2 не був зупинений під час керування автомобілем та не знаходився в ньому, оскільки ці події не зафіксовано за допомогою відеозапису, а також на те, що відеозапис записано на диск фрагментами, суд приходить до наступного.

З досліджених судом першої інстанції письмових матеріалів провадження, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №439244 від 05.05.2018 (а.с.1), рапорту співробітника поліції (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_1, автомобіль під його керуванням переслідувався, зупинився, та з нього вибіг водій, який виявився ОСОБА_2 При цьому, співробітник поліції, який затримав ОСОБА_2, складав рапорт, складав протокол про адміністративне правопорушення, перебував під час виконання службових обов'язків, підстав для обмови ОСОБА_2 судом не встановлено, у той час як ОСОБА_2, даючи пояснення, які суперечать обставинам, викладеним у зазначених документах, може мати на меті уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, тобто, прямо в цьому зацікавлений.

Крім того, відсутність на відеозапису переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_2, моменту, коли він вибіг з автомобілю, та його затримання, які б змогли підтвердити зупинку автомобіля під час керування ним саме ОСОБА_2, не спростовує факти, зазначені в протоколі та рапорті та жодним чином не підтверджує позицію ОСОБА_2 в частині того, що він автомобілем не керував, оскільки відеозапис є лише одним із доказів, а не єдиним доказом, на підставі яких суд приймає рішення щодо винуватості чи невинуватості особи в інкримінованому адміністративному правопорушенні. В даному випадку факт керування автомобілем ОСОБА_2 був встановлений судом першої інстанції на підставі дослідження у сукупності інших письмових доказів.

Посилання апелянта на неналежне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце слухання справи, на об'єктивні причини неможливості явки до суду, що призвело до неможливості обстоювання своєї позиції, на переконання суду апеляційної інстанції не є слушними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 повідомлявся про час та місце судового провадження належним чином, що підтверджується повістками (а.с.10, 12, 14), рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15). Посилання апелянта на перебування ОСОБА_2 на лікарняному та невчасне отримання повідомлень не є такими, що заслуговують на увагу та такими, що свідчать про істотне порушення його прав, оскільки він повідомлявся про час та місце розгляду провадження неодноразово (в тому числі його повідомлено про необхідність з'явитися до суду в самому протоколі про адміністративне правопорушення), проте жодного разу він у призначені дати до суду не з'явився, письмові пояснення не надав, клопотань про відкладення розгляду в матеріалах справи не містяться.

Посилання апелянта про адекватність стану ОСОБА_2 на відеозапису є суб'єктивними та оціночними, тому не можуть свідчити про відсутність ознак алкогольного сп'яніння. Крім того, ОСОБА_2 визнано винуватим у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, а факт такої відмови підтверджується переглянутим відеозаписом та письмовими поясненнями свідків.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про законність рішення суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 в тому, що він керував автомобілем та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У зв'язку з чим апеляційну скаргу адвоката Лабовкіна Олександра Олександровича слід залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КупАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лабовкіна Олександра Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду А.П.Іванова