ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/69/18 Справа № 216/3709/18 Суддя у 1-й інстанції - Биканов І.Р. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 числа, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, 01 липня 2018 року о 00.02 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Діккенса в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного оп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців) на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник вказує на те, що 01 липня 2018 року автомобіль ОСОБА_1 дійсно був зупинений поліцейськими, але з причин перевірки транспортного засобу на предмет розшуку, у зв'язку з чим був складений протокол про тимчасове затримання транспортного засобу та вилучення автомобіля. Під час вилучення у ОСОБА_1 автомобіля виникла суперечка у зв'язку з чим патрульний поліцейський почав вигадувати привиди для затримання ОСОБА_1, нібито останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що він тверезий, після чого було запропоновано пройти тест за допомогою приладу «Драгер», якого у поліцейських не було, суперечка продовжилася. Про те, що стосовно ОСОБА_1 складався протокол за ч.1 ст.130 КУпАП йому не повідомили, вказує, що відомості зазначені у протоколі про відмову правопорушника поставити свій підпис у протоколі і отримати копію протоколу, не відповідають дійсності. Також захисник зазначає, що суд не повідомив ОСОБА_1 про день і час розгляду справи, судовий розгляд здійснив за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не викликав свідків, не з'ясував усіх обставин справи, визнавши ОСОБА_1 винним, у зв'язку з чим вважає постанову незаконною.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість прийнятого рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Так, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 10 липня 2018 року та розглянута по суті з винесенням постанови 11 липня 2018 року за його відсутності без виклику в судове засідання на 11 липня 2018 року. На день винесення судового рішення, у суду не було відомостей, які б підтверджували своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце та час розгляду справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення в графі про ознайомлення особи з місцем та часом розгляду справи відсутній підпис ОСОБА_1. Окрім того протокол також ним не підписаний, його копія, яка вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності наявна в матеріалах справи, що свідчить про її не вручення ОСОБА_1 (а.с.1-2).

Отже, не переконавшись в належному повідомлені ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, суд першої інстанції, розглянувши справу за його відсутності, обмежив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про порушення судом права ОСОБА_1 на повний та неупереджений розгляд справи є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з'ясовує обставини справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у п.6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Перевіривши наявні матеріали встановив, що водій ОСОБА_1 01 липня 2018 року о 00.02 год. керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Діккенса в м. Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного оп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців) на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії серії БД № 072479 від 01 липня 2018 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП (а.с.1).

З рапорту поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 видно, що екіпажем Буран №0302 в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу 01.07.2018 року, близько 00.05 годин за викликом по лінії «102» був зупинений автомобіль «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1, в якому гучно грала музика та було встановлено, що водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння, однак відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків у зв'язку з чим на водія складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, а також відмову водія від підпису протоколу і від отримання копії протоколу. (а.с.3-5).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, подій від 01 липня 2018 року за участю водія ОСОБА_1, слідує, що інспектор поліції, виявивши у водія ознаки алкогольного сп'яніння, запропонував йому пройти медичний огляд на місці за допомогою алкотестеру «Драгер», або у закладі охорони здоров'я, або відмовитися від такого огляду, на що останній у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння і погодився на складення щодо нього адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).

Підстави ставити під сумнів вищенаведені докази вини ОСОБА_1 відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою та є доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів скарги захисника про те, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений з причин перевірки транспортного засобу на предмет розшуку, а складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП стало наслідком конфлікту між ОСОБА_1 та поліцейськими, то вони не відповідають дійсності, оскільки суперечать доказам, наявним у матеріалах справи.

Згідно протоколу автомобіль ОСОБА_1 був зупинений 01 липня 2018 року о 00.02 год., згідно рапорту інспектора Думановського В.В. транспортний засіб був зупинений через те, що по лінії «102» надійшов виклик про те, що в автомобілі НОМЕР_2 гучно лунає музика, з відеозапису з боді-камери поліцейського, переглянутого судом апеляційної інстанції також встановлено час і причина зупинки транспортного засобу належного ОСОБА_1, а саме повідомлення про гучну музику в автомобілі, тобто наведені докази повністю спростовують доводи сторони захисту наведені в апеляційній скарзі.

При цьому, з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу видно, що його складено о 01.15 годин 01 липня 2018 року, тобто набагато пізніше ніж був зупинений автомобіль ОСОБА_1, окрім того, під час складання цього акту були задіяні інші свідки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ніж ті, в присутності, яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с.7).

З рапорту поліцейського ОСОБА_8 також вбачається, що під час складання протоколу щодо ОСОБА_1, одночасно проводилася перевірка зупиненого транспортного засобу, в результаті, якої було встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 знаходиться у розшуку в Центрально-Міському районі ДВС, у зв'язку з чим, транспортний засіб був тимчасово затриманий та переміщений на спеціальний майданчик ( а.с.6, 7).

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не викликав свідків, не з'ясував обставин справи, а також про незнання ОСОБА_1 щодо складання на нього протоколу за ст..130 КУпАП, то вони не можуть бути прийняті до уваги, з наведених вище підстав.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце ще 01 липня 2018 року.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КупАП,- закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко