ПОСТАНОВА
02.11.2018р. суддя Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши в м. Бахмут Донецької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 (далі прокурор) на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 05.10.2018р., якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,
Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 05.10.2018р. провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.
На зазначену постанову прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він:
- зазначає, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, а постанова суду незаконною і підлягає скасуванню;
- вказує, що при винесені постанови судом не дотримані вимоги ст. ст.245, 280 КУпАП;
- зазначає, що висновки суду щодо відсутності умислу ОСОБА_3 суперечать дійсності, оскільки вона була обізнана про необхідність подачі повідомлення протягом 10 днів, однак вирішила почати процес подання такого повідомлення лише наприкінці визначеного Законом терміну, усвідомлюючи реальну загрозу пропуску у звязку з завантаженістю серверів НАЗК;
- прохає поновити строк апеляційного оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 05.10.2018р., скасувати зазначену вище постанову, з прийняттям нової постанови, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП.
Ознайомившись з поданою апеляційною скаргою прокурора апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Статтями 2 та 7 КУпАП встановлено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-VIII від 16.03.2017 року, що набрав чинності з наступного дня після його опублікування, зокрема з 16.04.2017 року, внесено зміни до ст. 294 КУпАП. Так, перше речення частини другої викладено в такій редакції: Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Отже, у зазначених вище статтях КУпАП законодавець встановив вичерпний перелік субєктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, і чітко відмежовано право прокурора на оскарження постанов виключно в сфері застосування заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Так, положення ст. 250 КУпАП регламентують право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, повязаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт, проте за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, він не застосовується.
До того ж, згідно з положеннями ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, ідеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 чітко зазначено: «повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством».
Таким чином, в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження постанови про адміністративне правопорушення повязаного з корупцією.
За таких підстав апеляційний суд дійшов до висновку про повернення прокурору його апеляційної скарги, як такої, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження зазначеного судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 05.10.2018р., якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП повернути йому разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду ОСОБА_1