Справа № 605/511/18
ПОСТАНОВА
"05" жовтня 2018 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
секретаря судового засідання Чебан Т.В.
прокурора Нагірної Н.П.
особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Тернопільській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку
м. Підгайці вул. Шевченка, 52/3
Тернопільської області, працюючу головним
спеціалістом відділу доходів та економічного
аналізу фінансового управління Підгаєцької
районної державної адміністрації, раніше до
адміністративної відповідальності
передбаченої Законом України Про
запобігання корупції не притягувалась, на
утриманні 2-оє неповнолітніх дітей,
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Працівниками Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Тернопільській області Національної поліції України направлено в суд матеріали про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, яка працює на посаді головного спеціаліста фінансового управління Підгаєцької РДА у Тернопільській області, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України Про запобігання корупції, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації, а саме 19 квітня 2018 року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно із ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 посилаючись на ст.63 Конституції України, відмовилась від надання будь-яких пояснень стосовно себе. Разом з тим, заявила клопотання, про долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копії запиту управління захисту економіки в Тернопільській області від 02 липня 2018 року за вих.№2477/39/01/50-2018 про надання інформації стосовно неї, на імя голови Підгаєцької РДА, копію супровідного листа фінансового управління Підгаєцької РДА на адресу Управління захисту економіки, а також про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.
В судовому засіданні прокурор Нагірна Н.П. вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а тому її слід визнати винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.
В процесі дослідження матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 встановлено, що станом на день направлення запиту управлінням захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 02 липня 2018 року за вих.№2477/39/01/50-2018 про надання інформації стосовно ОСОБА_1, на імя голови Підгаєцької РДА, працівниками вказаного управління вже було виявлено (відомо) факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Відповідь фінансового управління Підгаєцької РДА на вищезазначений запит було надіслано 10 липня 2018 року та отримано Управлінням захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України 16 липня 2018 року, про що свідчить вхідний штамп на супровідному листі (а.с.9).
Працівником сектору протидії корупції УЗЕ в Тернопільській області ДЗЕ Національної поліції України, протокол про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено 21 вересня 2018 року та направлено Підгаєцькому районному суду Тернопільської області для розгляду 25 вересня 2018 року, тобто за 7 днів до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.
Виходячи із вищенаведеного, дані щодо того, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 21 вересня 2018 року, тобто дата складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно вказаної особи за ч.1 ст.172-6 КУпАП, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.
У звязку з дотриманням судом вимог ст. 268 КУпАП, змістом, якої передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Судовий розгляд даної адміністративної справи мав місце 02 жовтня 2018 року, під час якого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності заявила клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що вона потребує правової допомоги адвоката. З метою реалізації її конституційних прав та прав, передбачених ст.268 КУпАП, судом було оголошено перерву судового засідання до 05 жовтня 2018 року.
Таким чином на день розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 пройшло більше 3-ох місяців з дня виявлення адміністративного правопорушення, яким виходячи із матеріалів справи слід вважати 02 липня 2018 року.
Згідно із вимогами ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Отже, на день розгляду справи по суті, закінчились строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, тобто така обставина виключає провадження в цій справі, а тому клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення є підставним та підлягає до задоволення.
Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.
Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у звязку з закінченням строків є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а, в свою чергу, метою останньої є доведення вини.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
На підтвердження наведеного суд вважає за необхідне зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення корупційного правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 38, ст.172-6 ч.1, 247 п.7, 283, 284 ч.1 п.3,ч.2 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -
Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення, до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_2