Справа № 576/2127/18
Провадження № 3/576/782/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.18 м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Сапон О.В., з участю секретаря Самойленко О.В., прокурора Тищенка О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_2, судді у відставці, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Оперуповноваженим МРВ № 3 Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1, маючи на меті, за власною ініціативою, припинення діяльності пов`язаної з виконанням функції держави та фактично 29 травня 2017 року припинивши таку діяльність, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, чим вчинила правопорушення, яке повязано з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вважає себе не винною, оскільки в її діях відсутній склад правопорушення. При звільненні нею була подана декларація із зазначенням сум, які були повідомлені бухгалтерією. На день розрахунку та звільнення вона не була суб`єктом правопорушення, оскільки суддя у відставці не належить до переліку суб`єктів, визначених ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а тому просить закрити провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши думку прокурора, заслухавши пояснення ОСОБА_1, суд вважає необхідним закрити провадження у справі у відношенні останньої за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушенняз наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області на посаді судді.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 23.05.2017 № 1215/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відставку», останню звільнено з посади судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, та згідно Наказу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 № 9-ОС ОСОБА_1 була відрахована зі штату суду із займаної посади 29 травня 2017 року, у зв`язку з поданням заяви про відставку. Тобто ОСОБА_1 перебувала на посаді судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області до 29 травня 2017 року, а 09 червня 2017 року нею була подана декларація із зазначенням сум, які були повідомлені бухгалтерією.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Однак, в ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін, коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «Щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених абзацом першим ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. А відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Крім того, при прийнятті рішення суд звертає увагу на те, що системний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень Закону України «Про державну службу» (ст. 83), Закону України «Про статус народного депутата України» (ст. 4) тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною. Разом з тим із цього правила є винятки. Так, Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402) розрізняє терміни «звільнення» (статті 112-118) та «припинення» (статті 119-125), а отже, розмежовує їх, передбачаючи різні підстави для настання таких юридичних фактів. Наведені положення цього Закону повністю кореспондують зі ст.126 Конституції України, яка також розмежовує ці поняття. Аналогічний підхід використано законодавцем щодо припинення повноважень судді Конституційного Суду України та його звільнення (ст. 149-1 Конституції України).

Так, у ст. 126 Конституції України, ст. 119 Закону № 1402 зазначено, що повноваження судді припиняються виключно в разі: 1) досягнення суддею шістдесяти п'яти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину. Цей перелік є вичерпним. Слід зазначити, що саме такий підхід використала Рада суддів України, приймаючи рішення від 15 вересня 2016 року № 54 «Щодо питання припинення повноважень суддів з визначених Законом № 1402-VIII підстав».

Крім того, слід зауважити, що виключною підставою для припинення трудових відносин судді з відповідним судом, згідно зі ст. 125 Закону № 1402, є саме припинення повноважень судді (статті 119-125). Звільнення ж судді з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, ст. 112 Закону № 1402, не є підставою для припинення трудових відносин в аспекті зазначених вище норм Конституції України та спеціального закону.

Беручи до уваги положення ст. 7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень, з огляду на проведений вище аналіз, суддя, який звільняється з підстав, визначених ч. 6 ст. 126 Конституції України, не можуть бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 відрахована зі штату Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з 29 травня 2017 року у зв`язку з поданням заяви про відставку та її звільнено з посади судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, тобто з підстав передбачених ст. 126 Конституції України, тому вона не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно неї підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 283-285, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. ст. 172-6 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя