АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/4566/17Суддя 1 інстанції Гринь Н. Г.
Номер провадження 33/774/49/К/18Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року м.Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018р. в справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, працюючого в УПП м.Кривого Рогу,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1

якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито у зв'язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

за участю:

правопорушника ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

За постановою Саксаганського районого суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

У постанові, суд першої інстанції зазначив, що 31.07.2017 року о 17.15 годин в м.Кривий Ріг на площі Олександра Поля біля будинку №1 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Тойота Камрі д.н.з НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг, не дав дорогу транспортному засобу Шкода Октавія А5 днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що з'їжджала з головної дороги, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Шкода Октавія А5, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Судом встановлено, що 31.07.2017р. через порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті, якої транспортні засоби автомобілі Тойота Камрі д.н.з НОМЕР_1 та Шкода Октавія А5 днз НОМЕР_2 були пошкоджені.

Суд, встановив, що водій ОСОБА_2 першим порушив правила дорожнього руху, створивши аварійну ситуацію водієві ОСОБА_3, тому в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за ознакою - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 15.01.2018р., скасувати та закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що ДТП трапилось через порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції, не повно з'ясував обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, прийнявши незаконне рішення.

Зазначає, що водій автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_3 не мала переваги у русі, оскільки спочатку повинна була перестроїтись на крайню праву смугу руху, а вже потім з'їжджати з зазначеного перехрестя, маючи перевагу перед тими хто заїжджає на перехрестя, і, що зіткнення відбулось на перехресті рівнозначних доріг, оскільки площа О.Поля не є головню дорогою у відношенні до вул. Качалова.

Звертає увагу на підроблення працівниками УПП у м. Кривому Розі протоколу серії БР №084045 від 31.07.2017 р. про адміністративне правопорушення, оскільки у другому протоколі зазначено порушення іншого пункту Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно критично віднісся до висновку експерта по експертному дослідженню № 9.1/10.1/6 від 25.09.2017р. яке проводилося за його заявою, надавши перевагу висновку експертизи від 23.11.2017р.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначає , що суд першої інстанції не здійснював фіксацію судового засідання технічними засобами.

ОСОБА_2 вважає рішення суду не обґрунтованим, оскільки в постанові, суд першої інстанції не зазначив з яких підстав він відхилив докази надані ним для спростування обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що перехрестя де сталася подія, відповідно до ПДР є нерегульованим перехрестям з рівнозначними дорогами.

До початку апеляційного розгляду адміністративної справи від представника потерпілої ОСОБА_4 надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в яких він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник потерпілої, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що твердження ОСОБА_2 що він не є винуватим у вчиненні ДТП повністю спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджуються доказами яким суд дав належну оцінку.

Представник потерпілої вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично до висновку експертного дослідження №9.1/10.1/6 від 25.09.2017 року, з підстав зазначених у постанові.

Вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив досліджені докази з огляду на їх допустимість та достовірність та постановив законне судове рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, проти заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4, заперечував.

Потерпіла ОСОБА_3 і її представник, адвокат ОСОБА_4, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 просили постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 15.01.2018р. щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Виходячи з вимог ч.1 ст.9 КУпАП обов'язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку особи яка скоїла правопорушення.

Для встановлення винуватості особи яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне судове рішення.

Виходячи з вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п.16.11 Правил дорожнього руху України, встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху

На думку суду апеляційної інстанції суд додержався зазначених норм закону при постановленні судового рішення щодо ОСОБА_2

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №084045 від 31.07.2017р. (а.с.1), складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП, де зазначено, що 31.07.2017 року о 17.15 год. в м.Кривий Ріг на пл. О.Поля біля будинку №1 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Тойота Камрі д.н.з НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг, не надав дорогу транспортному засобу Шкода Октавія А5 днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що з'їжджала з головної дороги, порушивши вимоги п.16.11 ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Шкода Октавія А5, у зв'язку з чим, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків;

-схемою місця події, підписаною всіма учасниками пригоди, без зауважень, де зазначено місце зіткнення та розташування транспортних засобів зі слів водіїв, напрямок руху транспортних засобів, сліди шин, наявність встановлених дорожніх знаків,фототаблицею до неї, та осіб присутніх при складанні схеми, у якій, також вказано на порушення водієм ОСОБА_2 п.16.11 ПДР, які погодилися з зазначеними там відомостями, в тому числі ОСОБА_2, (а.с.2, 5, 9-16);

-показаннями ОСОБА_2, згідно, яких в день події він рухався на автомобілі Тойота Камрі з боку вул.Качалова у бік вул.Волгоградська, виїхавши на перехрестя з кільцевим рухом зі швидкістю 40 км/год., перед ним різко, з лівої сторони виїхав автомобіль Шкода Октавія А5, він вжив заходів термінованого гальмування, однак уникнути зіткнення транспортних засобів не вдалося, також вказував, що у автомобіля Шкода Октавія А5 не був увімкнений правий поворот, вважає, що в ДТП винний водій автомобіля Шкода Октавія А5, оскільки він рухався по перехрестю з кільцевим рухом, тоді, як водій іншого транспортного засобу вже рухався по перехрестю з кільцевим рухом і почав перестроювання на його смугу руху, при, цьому, не надавши йому переваги у русі, не увімкнув правий поворот, чим порушив вимоги п.10.5 ПДР (а.с.4);

-показаннями ОСОБА_3, в яких вона зазначала, що в день дорожньо-транспортної події вона керувала автомобілем Шкода Октавія А5, рухалася з боку вул.Філатова, заїхала на кільце пл.Артема та продовжила рух по колу, потім стала з'їжджати з кільця у бік вул.Харцизька до магазину «Тканини» із заздалегідь увімкненим правим поворотом і при перестроюванні та з'їзді з кільця відчула удар у праву задню частину автомобіля, від чого машину розвернуло, вона зупинилася без гальмівного шляху, оскільки їхала зі швидкістю менш ніж 15 км/год., вважає, що у ДТП вона не винна, тому, що рухалася по головній дорозі, а інший водій рухався з боку другорядної дороги з вул.Качалова і повинен був надати дорогу її транспортному засобу (а.с.3);

-показаннями свідка ОСОБА_8, який в судовому засіданні пояснив, що був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів «Шкода Октавія» та «Тойота Камрі», яка відбулася після 17.00 год. 31 липня 2017 року на проїзній частини автодороги пл.Олександра Поля у м.Кривому Розі. Він побачив, що автомобіль «Шкода Октавія», рухаючись по пл.Олександра Поля закінчував маневр поворот на право, а автомобіль «Тойота Камрі» чорного кольору тільки виїхав на автодорогу з круговим рухом з вул Качалова. Одразу після чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів;

-показаннями свідка ОСОБА_9, який суду першої інстанції пояснив, що 31.07.2017р. знаходився на пл.Олександра Поля в м.Кривому Розі та побачив, що автомобіль «Шкода Октавія», рухаючись з невеликою швидкістю по дорозі з круговим рухом повертав направо, а автомобіль «Тойота Камрі», який тільки виїхав з вул.Качалова на пл. Олександра Поля допустив зіткнення з автомобілем просто «уперся» в автомобіль «Шкода Октавія»;

-показаннями експерта ОСОБА_10, який, будучи, попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України підтвердив висновки проведеної ним експертизи, якими встановлено, що в дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «Тойота Камрі» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, що в діях водія ОСОБА_2 з керування автомобілем «Тойота Камрі» вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв'язку з настанням події ДТП, а також вказав, що вихідні дані зазначені в постанові суду про призначення судово-автотехнічної експертизи є технічно спроможними;

- висновком експерта №8/10.1/303 від 23.11.2017р., де зазначено, що в дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «Тойота Камрі» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, що в діях водія ОСОБА_2 з керування автомобілем «Тойота Камрі» вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв'язку з настанням події ДТП ( а.с.54-55).

Отже, суд першої інстанції повно і ретельно розглянув і дослідив докази в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, тому підстав вважати, що при розгляді адміністративної справи допущенна неповнота судового розгляду, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Оцінюючи вищевказані докази, кожен доказ окремо, так і в сукупності,апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, щодо його тверджень про те, що він рухався по нерегульованому перехрестю з круговим рухом рівнозначних доріг, а не по перехрестю нерівнозначних доріг, і тому водій ОСОБА_11 повинна була дотриматися вимог п.10.1 ПДР та п.10.3, п.16.12 та надати дорогу його транспортному засобу, вважає їх безпідставними.

Так, апелянт зазначає, що, виходячи зі схеми організації дорожнього руху за адресою: м.Кривий Ріг, пл.О Поля, яку він долучив до матеріалів справи - перехрестя на якому сталася ДТП є нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг, при цьому посилається на ДСТУ 2041-2014, наголошуючи на тому, що на вказаному перехресті - дорожній знак 2.1 ПДР та інформаційна табличка 7.8. встановлені з порушенням ДСТУ, і тому ці дорожні знаки не обов'язкові до виконання і виконати їх неможливо через відсутність головної дороги, проте, твердження ОСОБА_2, у цій частині, спростовуються схемою місця події, фототаблицями, висновком експерта №8/10.1/303 від 23.11.2017р., поясненнями потерпілої ОСОБА_3, свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, які узгоджуються між собою, і з яких вбачається, що на час події, яка, згідно протоколу про адміністративне правопорушення відбулася 31.07.2017р., на місці події розташовані дорожні знаки: 2.1- «Дати дорогу», 4.10- «Круговий рух», інформаційна табличка 7.8.-«напрямок головної дороги».

Згідно п.п.1.3, 1.4, 1.5 Правил дорожнього руху України:

-учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

-кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила;

-дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У п.26. Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу на те, що суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере

безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільнихдоріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншогомайна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції виходячи з наведених норм закону та матеріалів адміністративної справи дійшов висновку, що потерпіла правильно рухалася на дорозі, виконуючи вимоги Правил дорожнього руху України,керуючись тими дорожніми знаками які були встановлені.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення і висновок експерта №8/10.1/303 від 23.11.2017р. є неналежними і недопустимими доказами, оскільки протокол сфальсифіковано, а у висновку взяті до уваги вихідні дані представника потерпілої, які не відповідають дійсності, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів адміністративної, суд першої інстанції, виходячи з вимог ст.269, 273 КУпАП, п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р., задовольнив клопотання представника потерпілої, адвоката ОСОБА_4, призначивши, 20.10.2017р. судову-автотехнічну експертизу, проведення якої доручив експертам Дніпропетровського НДЕКЦ з урахуванням вихідних даних, що містяться в матеріалах справи та пояснень сторін (а.с.48).

Для виконання експертних досліджень судовому експерту були надані матеріали справи про адміністративне правопорушення на 49 аркушах, серед яких на а.с.6-8 знаходяться письмові пояснення ОСОБА_2 з додатками (фотатаблиці а.с.9-12, 13-18), що підтверджено, як супровідним листом про надіслання справи для проведення експертизи (а.с.50), так і висновком експерта (а.с.54-зворот).

З висновкуексперта №8/10.1/303 від 23.11.2017р.(а.с.54-55) вбачається, що на підставі досліджених обставин події, матеріалів справи, експерт дійшов висновку, що в дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «Тойота Камрі» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, і що в діях водія ОСОБА_2 з керування автомобілем «Тойота Камрі» вбачаються невідповідності вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв'язку з настанням події ДТП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки експерта №8/10.1/303 від 23.11.2017р. є законними і обґрунтованими, оскільки вони зроблені з урахуванням усіх обставин встановлених згідно протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмових пояснень водіїв, які вони давали одразу після скоєння ДТП, письмових поясненнях ОСОБА_2 від 09.08.2017р. наданих суду першої інстанції з додатками - фототаблицями.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи ОСОБА_2 про те, що зазначена експертиза проведена за вихідними даними, які не відповідають дійсності, спростовуються наведеними обставинами і тому не підлягають задоволенню.

Суд допитав в судовому засіданні експерта автотехніка ОСОБА_10, який підтвердив свої висновки викладені у висновку експерта №8/10.1/303 від 23.11.2017р., тому суд апеляційної інстанції вважає цей доказ належним і допустимим.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №084045 є неналежним і недопустимим доказом, оскільки до нього були внесені зміни після підписання, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, оскільки зазначений протокол складено уповноваженою посадовою особою з додержанням вимог ст.256 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у схемі місця ДТП, яка була складена в присутності ОСОБА_2, і яку він підписав власноруч, не позначивши зауважень і заперечень, теж вказані порушення п.16.11 ПДР( а.с. 2-зворот) які були допущенні з його боку.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції незаконно і необґрунтовано критично поставився до висновку експертного дослідження №9.1/10.1/6 від 25.09.2017р. суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно вказав, що наданий ОСОБА_2 висновок дослідження був призначений не у відповідності з вимогами ст.273 КУпАП, а також, що експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст.384, 385 КК України.

Також слід зазначити, що для проведення дослідження, ОСОБА_2 надав спеціалісту вихідні дані в яких не зазначив, що він рухався виїжджаючи з вул.Качалова, а вказав що рухався по пл.О.Поля, крім того, надав експерту для дослідження копії матеріалів не в повному обсязі, а на 7-ми аркушах, свої пояснення з додатками та фотозображення на 5-ти аркушах, тоді, як висновок експертизи №8/10.1/303 від 23.11.2017р. був проведений експертом ОСОБА_10 з урахуванням усіх наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі і письмових пояснень ОСОБА_2 з дотриманням закону.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не зазначив у рішенні з яких підстав відхилив надані ним в судовому засіданні докази, надавши перевагу доказам на, які суд послався у постанові, то колегія суддів вважає їх такими, що не відповідають дійсності, оскільки суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні надав кожному доказу оцінку, а також оцінив сукупність зібраних доказів, при цьому обґрунтував, з яких саме підстав він вбачає обставини на які посилається ОСОБА_2, такими, що не відповідають встановленим обставинам й не узгоджуються і суперечать встановленим доказам: протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №084045 від 31.07.2017р; схемі місця події; показанням потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, експерта ОСОБА_10, висновку експерта №8/10.1/303 від 23.11.2017р.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення судом першої інстанції вимог п.6 ст.129 Конституції України, про те, що судовий розгляд здійснювався без фіксації технічними засобами, спростовуються матеріалами справи, а саме - протоколом судового засідання (а.с.64-65, 69-71), технічним носієм на якому зафіксовано судовий розгляд, а також його клопотанням від 20.12.2017р. (а.с.57) про повне фіксування судового засідання технічними засобами, яке суд задовольнив, з моменту надходження клопотання і продовжив судовий розгляд із застосуванням технічних засобів.

Отже, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції, виходячи з засад закріплених у ст.7 КУпАП правильно встановив обставини справи і дійшов законного висновку, що дії водія ОСОБА_2, пов'язані з порушенням ним п.16.11. ПДР знаходяться в причинному зв'язку з наслідками ДТП - пошкодженням транспортних засобів, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Визначений перелік обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, подія адміністративного правопорушення мала місце 31 липня 2017 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, на момент розгляду даної справи в суді першої інстанції закінчилися, тому рішення про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушеннящодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП на підставі п.7 ст.247 КУпАП, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018р. в справі про адміністративне правопорушення щодо нього - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018р. у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ст.124 КУпАП, - закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.Ю.Русакова