АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 08 серпня 2017 року, о 01 год. 50 хв., ОСОБА_3 керував автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Драйзера, 4 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Конюшко Д.Б. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав лише 12 грудня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 15 грудня 2017 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі захисник зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд на стан сп'яніння та у який спосіб (за допомогою технічного приладу чи у медичному закладі охорони здоров`я) пропонувався працівниками поліції ОСОБА_3 Пояснення свідків також не містять таких відомостей.

Крім того, зазначав, що суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення лише на підставі протоколу, не допитавши при цьому свідків, та не надавши оцінку іншим доказам.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник Конюшко Д.Б. не з'явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені своєчасно та належним чином /а.с.п. 31, 32/.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КпАП України, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_3 та Конюшка Д.Б. у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 вручено 12 грудня 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 15 грудня 2017 року.

З урахуванням положень, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення ОСОБА_3 або його захиснику у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок судді місцевого суду про доведеність ОСОБА_3 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, 08 серпня 2017 року, о 01 год. 50 хв., ОСОБА_3 керував автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Драйзера, 4 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків /а.с. 2/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 08 серпня 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 08 серпня 2017 року о 01 год. 55 хв. ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я /а.с. 3/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно дослідив наявні у справі докази, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд на стан сп'яніння, та у який спосіб йому пропонувався, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому чітко викладено суть адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові ОСОБА_3, у зв'язку із виявленими ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену вказаною статтею, та даними пояснень свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не висловлював.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не допитав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 то, з урахуванням отриманих відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, − такі порушення не тягнуть за собою скасування постанови.

Крім того, судом апеляційної інстанції було надано можливість ОСОБА_3 скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, шляхом надання пояснень та заявлення клопотань безпосередньо у суді апеляційної інстанції. Разом з тим, такими правами апелянт не скористався, у судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник не з'явилися, вимог про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у апеляційній скарзі не порушували.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника КонюшкаДениса Борисовича в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити захиснику КонюшкуДенису Борисовичу в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_3, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.