Номер провадження: 33/785/1573/18
Номер справи місцевого суду: 520/6134/18
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді Драгомерецького М.М., при секретарі Півнєві Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 14 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що він 11.05.2018р. о 22год. 00хв. керував автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1, по проспекту Небесної Сотні в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій на приладі «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2018 року є незаконною та просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що на місці зупинки відмовився проходити огляд на стан сп'яніння, у зв'язку з тим, що йому не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що йому не були роз'ясненні права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 298 КУпАП, що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №443652, оскільки його підпис є тільки, що він ознайомлений з місцем та часом розгляду справи.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що ні протокол про адміністративне правопорушення серії БД №443652, ні відеозапис події, ні пояснення свідків не можуть виступати, як докази по справі.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду ОСОБА_2 у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явився, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Згідно ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

У зв'язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_2, без проведення фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані належним чином.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп'яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.05.2018р. серії БД №443652, який складений уповноваженою особою та відповідає вимогам КУпАП, із якого встановлено, що ОСОБА_2 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії БД №443652 підписаний посадовою особою, яка склала протокол, ОСОБА_2 та свідками (а.с. 2).

Із пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння (а.с.3, 4). Пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками. Клопотання про виклик свідків до апеляційного суду апелянт не заявляв.

За таких обставин пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є допустимими доказами та суд правильно прийняв їх в обґрунтування свого рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення.

Щодо закриття провадження за ч.2 ст. 38 КУпАП, то слід зазначити, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах строків передбачених КУпАП, тому апеляційний суд не вбачає підстав для закриття апеляційного провадження у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, цього висновку не спростовують.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність у апеляційного суду підстав для скасування постанови Київського районного суду м.Одеси від 14 червня 2018 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 252, 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області М.М.Драгомерецький