АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/972/18 Головуючий у І-й інстанції - Ігнатенко В.В.
Справа № 202/3553/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює охоронцем в кооперативі «Осінь»,мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Учічиська, буд. 25,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою ндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2018 року ОСОБА_2Ою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2, 04 червня 2018 року о 07 годині 00 хвилин керував транспортним засобом Honda Dio, д/н АЕАВ 4888 по вул. Калинова, 4 у м. Дніпро, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: сухість порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло, невиразна мова, різні рухи, поведінка що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та провадження у справі відносно його підзахисного закрити.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на незаконність дій поліцейських. Так, захисник зазначає, що після зупинки ОСОБА_2 останньому було запропоновано пройти огляд, однак він був позбавлений можливості це зробити, оскільки мав вчасно прибути на роботу та не міг залишити на місці зупинки траспортний засіб, який йому не належить. При цьому, адвокат вказує на те, що зазначений огляд ОСОБА_2 змушений був пройти самостійно, про що отримав відповідний висновок. Разом із цим, ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_2 у судове засідання не викликався, у зв'язку з чим був позбавлений можливості надати відповідні пояснення щодо вказаних обставин.

На переконання захисника, працівники поліції, всупереч вимогам закону, не запропонували його підзахисному пройти огляд на місці зупинки із застосування спеціальних засобів та склали протокол достовірно знаючи про причини неможливості прослідувати разом із ними до медичного закладу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги, думку ОСОБА_4 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративної справи, законність та обґрунтованість постанови суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані наркотичного спяніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Встановлення стану наркотичного спяніння потребує застосування спеціальних процедур та може бути підтверджений виключно належними доказами відповідним медичним висновком. Разом з цим, відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у медичному закладі сама по собі є підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.

В такому разі, доказами на підтвердження стану спяніння особи є протокол про адміністративне правопорушення, який, зокрема, містить відомості про його складання у присутності свідків, показання таких свідків, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також, за наявності, відеозапис з нагрудних камер поліцейського.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного спяніння, що стало підставою для направлення його для проходження огляду на стан спяніння.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у визначеному законом випадку.

Між тим, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, безпосередньо після зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції не було встановлено ознак наркотичного сп'яніння та не було повідомлено останнього, що він підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Відеозапис не містить даних, що працівниками поліції встановлено ознаки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчили б про знаходження ОСОБА_2О в стані наркотичного спяніння. Поведінка останнього не є сумнівною, а нервування водія вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без законних на те підстав ставлять вимогу про необхідність проходження медичного огляду.

Поряд із цим, вказаним записом встановлено, що ОСОБА_4 пояснив, що не в змозі пройти огляд, оскільки не може залишити транспортний засіб, який йому не належить, а також у зв'язку з тим, що змушений вчасно прибути на роботу, що суд апеляційної інстанції враховує при ухваленні рішення.

При цьому, працівники поліції особисто вказали на те, що водій має право самостійно пройти огляд у медичному закладі, що останній і зробив.

Згідно з висновком КЗ Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради, наданим ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції, під час проходження огляду 04 червня 2018 року водій у стані наркотичного чи алкогольного сп'яніння не перебував.

Окрім того, у матеріалах справи не містяться дані про відсторонення водія від керування автомобілем внаслідок підозри у знаходженні його у стані наркотичного спяніння.

Зазначені обставини вказують на упереджене ставлення працівників поліції до особи правопорушника та вказують на намір останніх скласти протокол за будь-яких умов.

На переконання суду апеляційної інстанції, при ухваленні рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_4 неможливо.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_4 не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, апеляційною інстанцією встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність провини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1