ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С. розглянув матеріали, направлені ГУ ДФС в Одеській області ДФС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працює головним бухгалтером ТОВ ФІРМА «ОНИСС», мешкає за адресою: вул. Новоселів, 4, с. Котовка, Біляївський район, Одеська область, за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з ГУ ДФС в Одеській області ДФС України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, головний бухгалтер

ТОВ ФІРМА «ОНИСС» ОСОБА_1, в порушення вимог пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14,

п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. «а» п. 198.1 Податкового кодексу України, допустила заниження доходів, завищення витрат, завищення податкового кредиту та заниження податкових зобовязань згідно з актом від 01.08.2018 № 000611/15-32-14-09/20955698.

За вказаним фактом заступником начальника відділу якості аудиту управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 2015 від 20.09.2018 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання про закриття провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 року по справі № 1540/4273/18 встановлено відсутність в діях ТОВ Фірма «ОНИСС» порушень податкового законодавства України, копію якої додано до вказаного клопотання.

Ознайомившись з матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 2015 від 20.09.2018, витягом з акту ГУ ДФС в Одеській області ДФС України від 01.08.2018 № 000611/15-32-14-09/20955698, паспортом громадянина України

ОСОБА_1, наказом ТОВ ФІРМА «ОНИСС» № 60К від 16.05.2005 про призначення ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера, вражаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення податкового законодавства з огляду на таке.

Фактично єдиним доказом, який надано суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є витяг з акту ГУ ДФС в Одеській області ДФС України від 01.08.2018 № 000611/15-32-14-09/20955698, зокрема: 1, 2, 36 та 37 аркуші акту.

Вважаю, що сам по собі акт перевірки не може свідчити безпосередньо про порушення законодавства без підтвердження відповідними доказами, а є лише припущенням субєкта владних повноважень.

Крім того, Податковий кодекс України не містить норм, відповідно до яких виходило б, що наявність документів про перевезення, або наявність таких документів, але складених з помилками, позбавляє права на отримання податкового кредиту у складі вартості такого товару. Навпаки, єдиною підставою для формування податкового кредиту є наявність податкової накладної, яка складена відповідно до закону.

Наявність або відсутність окремих документів, а також помилок в їх оформленні, не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух товару, зміни у власному капіталі або зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю, мали місце.

Надання податковому органу документів, які передбачені законодавством, для підтвердження податкової вигоди, є підставою для її визнання, якщо податковий орган не доведе, що такі відомості, що містяться у відповідних документах, є неповними, не вірогідними або суперечливими, є наслідком укладення нікчемних угод.

За умови недоведеності податковим органом наявності замкненого кола засобів, яке могло б свідчити про узгодженість дій позивача і його контрагентів, для одержання неправомірної податкової вигоди, позивач не може нести негативні наслідки внаслідок дій інших осіб, які перебувають поза межами його впливу.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України навіть за умови порушення попередніми постачальниками в ланцюгу постачання товару податкового законодавства, дані обставини несуть негативні наслідки тільки для таких постачальників і не впливають на право платника податків, який сплатив ПДВ у ціні товару, на податковий кредит.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 24.04.2018 у справі №806/4408/13-а, в якій зазначено, що можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про відсутність у позивача права, за результатами господарської діяльності з таким контрагентом, на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, з огляду на відсутність дослідження та аналізу господарських операцій за результатами здійснення яких сформовано позивачем витрати та податковий кредит.

У постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №804/939/16 зроблено висновок, що податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Інших доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 вимог податкового законодавства суду не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява

№ 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Отже, в діях головного бухгалтера ТОВ ФІРМА «ОНИСС» ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працює головним бухгалтером ТОВ ФІРМА «ОНИСС», мешкає за адресою:

вул. Новоселів, 4, с. Котовка, Біляївський район, Одеська область, за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя Л.С. Єршова