Справа № 318/1652/18
Номер провадження №3/318/524/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 року м. Камянка-Дніпровська

Суддя Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Васильченко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Камянсько-Дніпровського ВП Еенргодарського ВП ГУНП в Запорізькій області, відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, військовослужбовець ЗС України, одружений, має на утриманні неповнолітнью ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір-пенсіонерку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 240353 від 20.07.2018 р., ОСОБА_1 цього ж дня о 03:40 год. по вул. Гоголя в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, керував транспортним засобом «ВАЗ-21112» н/з НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Положення цієї статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Окрім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 р., де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

З урахуванням наведеного, та за умови, що порушення ПДР, яке допущене ОСОБА_1 хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, однак, виходячи з його фактичних обставин, й з урахуванням відомостей щодо особи порушника (який, призваний на військову службу при мобілізації і приймає участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони своєї Батьківщини, стримування і відсічі російської збройної агресії в Донецькій та Луганській областях ; позитивно характеризується за місцем військової служби; має нагороду медаллю «За участь в боях «Світлодарська Дуга»; одружений, має усталені соціальні звязки; має на утриманні малолітнью доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір-пенсіонерку ОСОБА_3, 06.10.1956 р.н.), та того, що за своїм характером та наслідками вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, а тому його можна визнати малозначним.

Вищенаведене дає підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у відповідності до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, з закриттям провадження по справі в порядку, передбаченому ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Васильченко