Справа № 219/9236/18
Провадження № 3/219/3300/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1,

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Кіяшка В.В., про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Артемівськ (нині - Бахмут) Донецької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1,

за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

11 серпня 2018 року о 23 годині 30 хвилин біля будинку № 3, розташованого по вулиці Зарічній у селі Іванівське Бахмутського району Донецької області, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припарковий автомобіль «БОГДАН 211040», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином, ОСОБА_1, порушивши вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Цього ж дня та о цій же годині біля будинку № 3, розташованого по вулиці Зарічній у селі Іванівське Бахмутського району Донецької області, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2, залишив місце ДТП, до якої він причетний.

Таким чином, ОСОБА_1, порушивши вимоги підпункту 2 пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

12 серпня 2018 року о 06 годині 35 хвилин інспектором СГРПП Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції Ільченком Є.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДБ № 012198, у якому зазначено, що 11 серпня 2018 року о 23 годині 30 хвилин біля будинку № 3, розташованого по вулиці Зарічній у селі Іванівське Бахмутського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» м. Бахмут.

Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія серії РРВ № 126301, йому роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що винним себе у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП визнає, оскільки 11 серпня 2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин (більш точну годину не пам'ятає), він керував автомобілем «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5, по вулиці, назву якої він не пам'ятає, але можливо і Зарічній, у селі Іванівське Бахмутського району Донецької області. Разом з ним у автомобілі знаходився ОСОБА_6, який сидів на передньому пасажирському сидінні, та двоє малолітніх дітей ОСОБА_1, які сиділи на задньому сидінні. Проїжджаючи по вулиці Зарічній, він побачив автомобіль «БОГДАН 211040», реєстраційний номер НОМЕР_3, який не рухався та розташовувався по центру дороги у зустрічному напрямку. Бажаючи об'їхати автомобіль з правого боку, ОСОБА_1 наїхав на бордюр, однак при об'їзді зачепив своїм лівим боковим дзеркалом ліве бокове дзеркало автомобіля «БОГДАН 211040», та проїхавши декілька метрів, зупинився. Водій автомобіля «БОГДАН 211040» вийшов з автомобіля і підбіг до автомобіля, яким керував ОСОБА_1, та почав голосно нецензурно лаятись, після чого розбив скло лівої передньої двері. Злякавшись за своє та дітей, які почали плакати, життя, ОСОБА_1 покинув місце ДТП та, їдучи по вулиці 70 років Жовтня, викликав поліцію, приїзду якої на протязі години не дочекався, внаслідок чого повіз дітей до їх домівки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Знаходячись за зазначеною адресою, він разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпивали пиво, після чого (приблизно через півгодини) приїхали поліцейські, яким він приблизно до третьої години ночі розповідав, як все трапилось. Також поліцейські знайшли та привезли іншого водія - учасника ДТП. Усі разом вони виїжджали на місце ДТП, де складались протоколи про адміністративне правопорушення, після чого їздили до лікарні та до відділу поліції. При цьому зазначив, що на час скоєння ДТП він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння, оскільки вживав пиво вже після зазначеної події, коли приїхав до домівки дітей, а тому винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння .

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що з ОСОБА_1 підтримує дружні відносини, оскільки останній є колишнім чоловіком його співмешканки - ОСОБА_7 Так, 11 серпня 2018 року у вечірній час (було ще світло) ОСОБА_1 приїхав до них додому за адресою: АДРЕСА_1 провідати дітей. Свідок разом із співмешканкою займались побутом, розпивали пиво, при цьому ОСОБА_1 пиво не пив. Коли вже темніло (приблизно о 20 годині 30 хвилин), свідок, його теща, ОСОБА_1 та діти останнього поїхали до крамниці. Висадивши тещу, їдучи вулицею Терешкової у селі Іванівське Бахмутського району Донецької області, вони повернули на вулицю Зарічну, посеред проїжджої частини якої побачили автомобіль, який не рухався, внаслідок чого ОСОБА_1 почав об'їжджати зазначений автомобіль з правої сторони, під час чого зачепив своїм лівим боковим дзеркалом ліве бокове дзеркало автомобіля «БОГДАН 211040», та проїхавши декілька метрів, зупинився. З автомобіля, ліве дзеркало якого вони зачепили, вийшли раніше знайомий свідку чоловік на ім'я ОСОБА_8 та якийсь невідомий чоловік, які підбігли до автомобіля «CHEVROLET AVEO» під керуванням ОСОБА_1, та почали голосно виражатись нецензурною лайкою. ОСОБА_1 опустив скло лівої передньої двері, намагаючись спокійно поговорити із зазначеними чоловіками, проте ОСОБА_8 вдарив його по обличчю, після чого ОСОБА_1 почав підіймати скло, яке обурені чоловіки вибили. В цей час діти, які сиділи на задньому сидінні, почали плакати, внаслідок чого ОСОБА_1 привів автомобіль у рух та, проїхавши приблизно 30 метрів, зупинив на прохання свідка, який бажав поговорити з чоловіками, оскільки вони були його знайомими. Обернувшись позаду, свідок побачив, що чоловіки вже поїхали. Під'їхавши до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 припаркував автомобіль біля під'їзду та зателефонував до поліції, після чого вони пішли додому, де співмешканка свідка поклала дітей спати. Чекаючи на поліцію, яка приїхала приблизно через дві години, свідок, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розпивали алкогольне пиво у кількості приблизно 6 літрів. При цьому, свідок зазначив, що під час скоєння ДТП якихось видимих ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 не спостерігав, як і не чув запах алкоголю з ротової порожнини, хоча і сидів поруч, при цьому його співмешканка не відпустила би своїх дітей їхати з водієм, який перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, окрім особистого визнання та пояснень допитаного в судовому засіданні свідка, повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 012197 від 12 серпня 2018 року та доданими до нього схемами місця ДТП (т. 2 а.с. 2, 3, 4), протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 012199 від 12 серпня 2018 року та доданими до нього схемами місця ДТП (т. 3 а.с. 2, 3, 4).

Виходячи із зазначених схем дорожньо-транспортної пригоди, характеру отриманих технічних ушкоджень та механізму їх утворення, а також розміщення автомобілів на проїжджій частині, вказані факти так само узгоджуються з поясненнями допитаних в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка.

Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п.п. а п. 2.10 Правил дорожнього руху України).

Аналізуючи зібрані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, усебічного і об'єктивного розгляду справи, та дії ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, місце якої він залишив, у зв'язку з чим він винен в порушенні вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України та підпункту а пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, а тому у його діях мається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні даних правопорушень, обираючи йому вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про його особу, ступінь громадської безпеки скоєного, наявність обставини, що пом'якшує вину, до якої відноситься щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, враховуючи його майновий стан, вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень, до ОСОБА_1 з урахуванням положень статті 36 КУпАП, відповідно до якої у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених,слід застосувати стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підпунктом а пункту 2.9. Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І зазначеної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

В підтвердження винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 012198, складений 12 серпня 2018 року о 06 годині 35 хвилин інспектором СГРПП Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції Ільченком Є.М., згідно якого в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте суд приходить до висновку, що вказаний протокол складений у порушення статті 256 КУпАП, оскільки при його складенні поліцейським не було встановлено безпосередньо факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що вбачається з пояснень, наданих особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка, які пояснили, що поліція, яку викликав сам ОСОБА_1, прибула приблизно через дві години після скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Вказані обставини так само узгоджуються і письмовими доказами, з яких вбачається наступне: у протоколі часом вчинення правопорушення зазначені 23 година 30 хвилин 11 серпня 2018 року, при цьому висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений вже о 04 годині 55 хвилин наступного дня (12 серпня 2018 року), після чого - о 06 годині 35 хвилин - вже складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 012198.

Відповідно до статті 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Згідно статей 1, 3, 8, 9 Конституції України - Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, статтею 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 012198 від 12 серпня 2018 року, складений відносно ОСОБА_1, неможливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а докази, надані особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 012198 від 12 серпня 2018 року, в якості підтвердження вчинення правопорушення суд не приймає до уваги з наведених вище обставин.

Відповідно до статті 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких першим пунктом визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 33, 36, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь державі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 352 гривні 40 копійок.

Закрити провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко