Справа №463/4266/18
Провадження №3/463/1559/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., за участі захисника ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення правопорушення, передбаченогост.130 ч.1 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 12 липня 2018 року о 21 год. 35 хв.навулиці Личаківська,199 в м. Львові,керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна шкірного забарвлення обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, дійсно вживав алкогольні напої, однак автомобілем Шевроле не керував, а просто знаходився у ньому, чекав водія. Тому відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 12.07.2018 року близько 21 год. 35 хв. знаходився на вул. Личаківська у м. Львові біля магазину АТБ. Бачив, як автомобіль Шевроле зупинився на пішохідному переході, чим грубо порушив ПДР. Тому він сфотографував авто на телефон та викликав працівників поліції. Через 20 хв. водій автомобіля Шевроле розвернувся через вулицю і став на другій стороні дороги, аналогічно поруч із пішохідним переходом. Водій не встиг вийти з авто, оскільки одразу ж до нього підійшли працівники поліції. Ствердити категорично, що водій в стані алкогольного спяніння він не може, однак підійшовши до авто був різкий запах алкоголю від водія. Разом з тим, настоює на тому, що водій керував транспортним засобом перед приїздом працівників поліції і навіть не встиг вийти з автомобіля.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши наявні у справі докази, оглянувши відеозапис з місця події, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого спяніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

В судовому засіданні оглянуто відеозапис з місця події, представлений Управлінням патрульної поліції у м.Львові, з якого вбачається, що ОСОБА_2 знаходився за кермом автомобіля НОМЕР_2, на пропозицію працівників поліції відмовлявся від проходження огляду як приладом Драгер так і в медичній установі, визнавав, що перебуває в стані спяніння, однак заперечував, що керував автомобілем. При цьому в судовому засіданні він не заперечував факт перебування у стані алкогольного спяніння та відмову від проходження огляду, разом з тим стверджував, що автомобілем не керував.

Разом з тим, свідок ОСОБА_3, який був очевидцем даної події та викликав працівників поліції у звязку з порушення Правил дорожнього руху водієм, підтвердив, що бачив, як водій ОСОБА_2 керував автомобілем і зупинився з грубим порушенням ПДР на пішохідному переході. Він сфотографував його авто, викликав поліцію. Біля 20 хв. ОСОБА_2 перебував у автомобілі, а потім знову переїхав на інший бік вулиці і лише він зупинив транспортний засіб, як до нього підійшли працівники поліції. При цьому із відео вбачається, що працівники поліції під час спілкування вказують, що він здійснив рух транспортного засобу з іншої сторони, на що ОСОБА_2 стверджує, що він припаркувався із порушенням ПДР, тому не заперечує проти сплати штрафу.

Крім цього з оглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 від огляду на стан спяніння відмовився, як за допомогою приладу Драгер так і у медичній установі. Працівниками поліції було відібрано пояснення у свідків події, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбувалося з дотриманням вимог закону.

Ці обставини також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що доводи особи, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються наведеними вище доказами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Враховуючи вищенаведене, характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, а також тяжкість скоєного, вважаю, що правопорушнику необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції статті 130 ч.1 КпАП України.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3 в користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок).

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.