ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5666/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., за участю захисника Гутаріна Я.М., свідка ОСОБА_3, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм в «Гардян парк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 30 серпня 2018 року о 15 год. 10 хв. керував автомобілем Renault н/з НОМЕР_2 в м. Києві по проспекту М. Бажана, 1-е з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійко хода, пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - Гутарін Я.М. пояснив, що останній свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнає, оскільки він не був за кермом автомобіля Renault н/з НОМЕР_2. Також зазначає, що протокол ОСОБА_4 не вручався, права не роз'яснювалися, а підписи стоять не його.

Свідок ОСОБА_3 у суді пояснив, що він є інспектором УП у м. Києві, та 30 серпня 2018 року на робочий планшет прийшов виклик про те, що автомобіль Рено «петляє» по полосам. Коли вони зв'язалися з заявником, то останній їм повідомив, що переслідує правопорушника. Рухаючись по проспекту Бажана, вони помітили автомобіль Рено, який «петляв» із сторони в сторону. Біля ст. м. Позняки вони зупинили вказане авто, за кермом сидів ОСОБА_4, візуальний стан якого вказував на те, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння, зокрема, був характерний запах. Останній їм, також, повідомив, що в нього було свято і так вийшло. До зупинки автомобіля Рено працівниками поліції, він увесь час був в русі, ніде не зупинявся. Чи підписував ОСОБА_4 протокол, свідок не пам'ятає, але наполягав, якщо підпис є, значить підписував.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, з яких убачається, що ОСОБА_4 у його присутності відмовився пройти огляд на стан сп'яніння. Крім того останній зазначив, що помітив автомобіль Рено н/з НОМЕР_2, якій на дорозі вів себе неадекватно, підрізав автомобілі, після чого він викликав працівників поліції. Поліцією вказане авто було зупинено біля ст. м. Позняки, а у водія були явні ознаки алкогольного сп'яніння; даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 096052 від 30 серпня 2018 року, з якого убачається, що водій ОСОБА_4 пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків відмовився. Також, з долученого відеозапису із нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, судом встановлено, що інспекторами були дотриманні вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Між тим, ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу Драгер чи проїхати до лікаря у присутності двох свідків. Суд уважає, що ці докази є належними, допустимими та достатніми.

Стосовно доводів захисника про те, що протокол ОСОБА_4 не вручався, права не роз'яснювалися, а підписи стоять не його, то суд не приймає їх до уваги, оскільки останнім не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження таких своїх тверджень, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 про призначення почерковознавчої експертизи.

Більш того, наведені у клопотанні обставини, самі по собі не можуть свідчити про невинуватість ОСОБА_4 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України, ураховуючи той факт, що судом було встановлено наявність події за участю останнього та складання протоколу відносно нього.

Крім того, для суду є незрозумілим позиція захисника, чому ним не було самостійно проведено вказану експертизу, враховуючи, що договір між ним та ОСОБА_4 підписано 5 вересня 2018 року, а розгляд матеріалу неодноразово відкладався саме за його клопотанням. Зазначене може свідчити про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Щодо доводів захисника про те, що за кермом був не ОСОБА_4, то з урахуванням наведених доказів, вони є неспроможними.

Крім того, як убачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, при зверненні до ОСОБА_4 (особу було підтверджено захисником у судовому засіданні) як до водія автомобіля Renault, останній про це не заперечував. На питання працівників поліції, чи вживав він алкоголь, останній вказував: - «Да» (00.40сек.), - «Я визнаю» (01.45сек.; 01.45 сек.), при цьому весь час просив вирішувати питання без камери на що останньому було відмовлено. Після цього ОСОБА_4 вже почав розповідати, що він не є водієм, що розцінюється судом як спроба останнього уникнення відповідальності за свої дії.

Не знайшли свого підтвердження й доводи захисника про упередженість працівників поліції. Під час судового розгляду було встановлено, що виклик працівники поліції отримали від іншої особи - ОСОБА_5, останні раніше знайомі не були, а при перегляді відеозапису не було встановлено яких-небудь ознак тиску, зацікавленості чи упередженості інспекторів.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_4 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність правопорушника, уважає за необхідне накласти на ОСОБА_4 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 130 КпАП України що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя