Пр.№3/756/5074/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 28 липня 2018 року близько 11 год. 25 хв., рухаючись по А/Д м-01 Київ-Чернігів 54 км, керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає та наркотичних препаратів ніколи не вживав. Оскільки 28.07.2018 він поспішав до м. Чернігова, то від проходження огляду на стан сп'яніння в КМНКК «Соціотерапія» в м. Києві, де йому пропонували пройти огляд інспектори патрульної поліції відмовився.

З відеозапису нагрудної камери АА 00217 вбачається. що ОСОБА_1 повідомив інспекторам патрульної поліції, що пройде огляд на стан сп'яніння самостійно в м. Чернігові.

ОСОБА_1 медичний огляд пройдено самостійно в медичному закладі, якому надано право проводити огляд на стан сп'яніння наказом Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації №259 від 15.12.2015. Даний огляд проводився за допомогою лабораторних досліджень, за результатами яких заборонених речовин в крові та сечі ОСОБА_1 не виявлено, про що свідчить відповідна виписка, яка міститься в матеріалах справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які виготовлені на завчасно виготовлених бланках, заповнені працівниками поліції з проставлянням підписів свідками. Вказані пояснення суд оцінює критично, вважає, що вони не можуть вважатись доказом в даній справі, оскільки фактичні дані, що засвідчені ними викладені не свідками безпосередньо, а інспектором патрульної поліції, яким самостійно проведено заповнення всіх граф бланку цих пояснень, окрім особистих даних та підпису. Зазначені пояснення також, не містять переліку ознак, які дозволяють дійти висновку про перебування особи в стані наркотичного сп'яніння.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов'язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов'язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою невинуватість.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 надано докази на спростування вчинення ним даного правопорушення, доказів, що свідчили б про керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння суду не надано, та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, , що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституцією України, ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко