Справа № 206/3391/18
Провадження № 3/206/1239/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Чабаненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 року близько оо 22 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 в будинку №36 по вул.Дніпробуду в м.Дніпро, перебуваючи з ознаками спяніння ( пяному вигляді) вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство в сімї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами, внаслідок чого заподіяно шкоду психічному здоровю громадянці ОСОБА_2, чим вчинив домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду заяву про закриття провадження по справі, претензій матеріального та морального характеру до свого сина ОСОБА_1 не має, так як примирилася з останнім.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey no. 33401/02 від 09.06.2009) Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім'ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15 червня 2018 року серії АА № 166999, рапортом інспектора роти №8 батальйону №4 УПП в м.Дніпропетровській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та заявою потерпілої особи.

Однак, зважаючи на те, що правопорушник ОСОБА_1 та потерпіла помирились, потерпіла претензій матеріального та морального характеру не має, вина його є незначною, тому суд приходить до висновку, що дану справу можливо закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

При таких обставинах, вважаю за можливе закрити адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП по малозначності на підставі ст.22 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1КУпАП).

Таким чином, оскільки суд закриває провадження по справі та не накладає на правопорушника адміністративного стягнення, судовий збір з правопорушника не стягується.

Керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.173-2, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАПза малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення,передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1, 28.10.1998 року народження- закрити.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко