ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/9/18

Провадження № 3/300/5/2018

15.01.2018 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканич В.А. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 від 22.11.2000 року Воловецьким РВ УМВС в Закарпатській області за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановив:

ОСОБА_1, 27.11.2017 року о 21.00 год. в смт. Воловець по вул. Фабричній, 9/6, перебуваючи у пяному виді виражався на адресу дружини ОСОБА_2 нецензурними словами, на зауваження не реагував, чим вчинив насильство в сім"ї психологічного характеру, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП України.

В суді ОСОБА_1 вину свою у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що це була сімейна сварка.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.195-6 КУпАП України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №950056 від 05.01.2018 року, рапортом працівника поліції ОСОБА_3та письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 - дружини правопоршника та його батька ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1, 27.11.2017 року за місцем проживання у нетверезому стані вчиняв сварку з батьком ОСОБА_1, в ході якої нецензурно висловлювався в його бік та погрожував фізичною розправою, після чого вибив двері у коридорі. Потерпіла, будучи наляканою, зачинилась у своїй кімнаті.

Диспозиція ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, або не повідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разу його винесення.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП знайшла своє підтвердження у суді, згідно постанови Воловецького районного суду Закарпатської області 31.05.2017р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно.

Суд виходить з того, що відповідно до ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороненими є не тільки тортури, але й нелюдське або таке поводження, що принижує гідність, Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах "А. проти Сполученого Королівства" (рішення від 23.09.1998 р, параграф 22) та "Z та інші проти Сполученого Королівства" (рішення від 10.05.2011 р., параграф 73), стаття 1 Конвенції, взята у поєднанні зі статтею 3, вимагає від держав вжити заходів, покликаних забезпечити, щоб особи в межах їх юрисдикції, не піддаватися тортурам або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню, у тому числі жорстокому поводженню з боку приватних осіб. Одним із таких заходів слід вважати притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у вчиненні насильства в сім'ї.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обтяжують чи пом"якшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також з метою виховання поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином на підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 гривень.

Керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284, 308 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадянв сумі 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п"ятдесят дві) гривні 40 копійок.

На підставі ч.2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в розмірі 1360 ( тисячу триста шістдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через Воловецький районний суд до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Вотьканич В. А.