1Справа № 335/7989/18 3/335/1195/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного Управління держпраці у Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працюючої заступником головного лікаря з медичної частини КУ «ОКНД» ЗОР, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З наданих суду матеріалів, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення № ЗП 1047/561/АВ/П/ПТ від 13.06.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1, будучи заступником головного лікаря з медичної частини КУ "Обласний клінічний наркологічний диспансер" ЗОР, під час виконання посадових обовязків, відповідно до п.4 посадової інструкції заступника головного лікаря з медичної частини, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустила порушення трудового законодавства, які встановлено актом № ЗП 1047/561/АВ, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП.

Так, із вибіркових даних, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від КУ «ОКНД» ЗОР не провадиться в день звільнення. Так, із вибіркових даних, Наказом № 70-0 від 17.05.2018 року звільнена за власним бажанням, за ст. 38 КЗпП України, молодша медична сестра (санітарка) диспансерно-поліклінічного відділення ОСОБА_2 з основного місця роботи та за сумісництвом з 18.05.2018 року відповідно до поданих 04.05.2018 особистих заяв. Згідно табелю обліку робочого часу за травень 2018 р. у день звільнення ОСОБА_2 працювала. Відповідно до наданого розрахункового листка ОСОБА_2 на день звільнення належала до виплати сума у розмірі 4348,60 грн., яка складається із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Зазначена сума була виплачена ОСОБА_2 на її картковий рахунок тільки 25.05.2018 р., що вбачається із виписки з відомості розподілу заробітної плати працівникам підприємства за 2 половину травня 2018 року та виписки банку від 25.05.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1, провину у скоєному не визнала. Її представник - адвокат ОСОБА_3 вважає, що справа підлягає закриттю, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 надала письмові пояснення, відповідно до яких зазначила, що КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради є бюджетною установою, в зв'язку з чим є спеціальний режим здійснення фінансування установи та певний порядок виплати необхідних сум працівникам, в тому числі і при звільненні за власним бажанням. Фінансування видатків на заробітку плату та нарахувань на оплату праці установи здійснюється двічі на місяць, а саме 14 та 28 числа кожного місяця, власних коштів, якими б установа могла розпоряджатися на власний розсуд, диспансер не має, що ставить його в фінансову залежність від Департаменту охорони здоров'я та Запорізької обласної ради, що в свою чергу призводить до несвоєчасних виплат при звільненні. Крім того, твердження інспектора праці про те, що станом на 18.05.2018 року ОСОБА_1, як керівник диспансеру мала можливість здійснити необхідні дії для виплат ОСОБА_2 належних їй сум саме 18.05.2018 року, не свідчить про наявність в її діях ознак адміністративного правопорушення. Заява про звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням подана нею 04.05.2018 року, однак підтвердження наміру звільнитися саме за чотирнадцятиденним строком з дня написання заяви, ОСОБА_2 підтвердила лише 17.05.2018 року і саме в цей день відділом кадрів підготовлено наказ про її звільнення. До зазначеної дати не було відомо, чи звільниться ОСОБА_2 у термін зазначений у заяві, чи скористається своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 38 КЗпП України та продовжить працювати в диспансеру. В такому випадку виплати було б здійснено незаконно та призвели б до розтрати бюджетних коштів установи, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідальність за ч.1 ст.41 КУпАП, настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вказаним статтям, Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області не надано суду доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 не своєчасно було виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, у звязку з тим, що КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради є бюджетною установою, в зв'язку з чим є спеціальний режим здійснення фінансування установи та певний порядок виплати необхідних сум працівникам, в тому числі і при звільненні за власним бажанням. Фінансування видатків на заробітку плату та нарахувань на оплату праці установи здійснюється двічі на місяць, а саме 14 та 28 числа кожного місяця, власних коштів, якими б установа могла розпоряджатися на власний розсуд, диспансер не має, що в свою чергу призводить до несвоєчасних виплат при звільненні.

Досліджені докази не дозволяють зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, зокрема про те, що ОСОБА_1 порушила ч.1 ст.116 КЗпП України, так як виплата заробітної плати у передбачені законом строки не залежала від її дій, як заступника головного лікаря з медичної частини КУ «ОКНД» ЗОР.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи законодавчо закріплений принцип презумпції невинуватості, оцінюючи докази, всі сумніви та суперечності рахуються на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, на підставі чого, відповідно до п. 3 ст. 284, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 41, 245, 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А.Крамаренко