Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

2 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 12 серпня 2017 року близько 5 години ОСОБА_3 керував автомобілем "Land Rover" д/н 11ІН 5352 на 97 км автодороги Київ-Чернігів у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду на стан сп'яніння із застосуванням приладу газоаналізатор (алкотест) "Drдger" 0,65 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про незгоду з прийнятим рішенням, оскільки суддею не було вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, і стверджує про порушення його права на захист. Так, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не може бути допустимим доказом, оскільки в графі "суть адміністративного правопорушення" не зазначено, хто саме керував автомобілем, а тому суд повинен був повернути його на додаткове оформлення, клопотання про що було подано до канцелярії 26.10.2017 року. Також не було з'ясовано обставини проходження огляду на стан сп'яніння, а саме, недотримання патрульними поліцейськими вимог п.5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/11/2018 Постанова винесена суддею Циктічем В.М.

Категорія: ст.130 КУпАП

водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), адже на його вимогу надати сертифікат відповідності вони відмовили і не проінформували про порядок застосування спеціального технічного засобу "Drдger" відповідно до інструкції з експлуатації.

За твердженням правопорушника, за дуже короткий проміжок часу до проходження огляду він вживав кисломолочні продукти, фрукти та сік, про що намагався пояснити суду і поліцейським, які всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП та п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), не направили його до закладу охорони здоров'я. Оскільки огляд на стан сп'яніння було проведено з порушеннями, то згідно з ч.5 ст.266 КУпАП він є недійсним. І вважає, що доказом його невинуватості є те, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом, що повинні були зробити згідно з ч.1 ст.266 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, просить постанову судді скасувати і прийняти нову постанову, якою матеріали справи повернути органу, що порушив провадження, для належного оформлення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3, будучи повідомлений про дату, час і місце, не з'явився вдруге, і не повідомив про поважні причини. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; показаннях газоаналізатора "Alcotest 0730" "Drдger" і акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_3 станом на 5 годину 5 хвилин 12.08.2017 року рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 0,65 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, у присутності яких проведено огляд.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду і не взято до уваги пояснення правопорушника, який заперечив вживання алкоголю.

Доводи правопорушника про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на його невідповідність вимогам ст.256 КУпАП не можуть бути прийняті до уваги.

У протоколі, який міститься у справі, зазначено, що ОСОБА_3 за викладених раніше обставин керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Будь-які сумніви стосовно особи, щодо якої складено протокол, відсутні, а тому підстав для повернення справи про адміністративне правопорушення для додаткового оформлення у судді місцевого суду не було.

Відомості про те, що поліцейські відмовилися надати сертифікат відповідності на спеціальний технічний засіб, який нібито вимагав ОСОБА_3, та не проінформували про порядок його застосування справа також не містить.

Згідно з ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп'яніння до найближчого закладу охорони здоров'я у разі незгоди з його результатами на місці зупинки передбачена також пунктом 6 Порядку, пунктом 7 Розділу І Інструкції.

Водночас, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів містить підпис ОСОБА_3, яким він засвідчив, що з результатами згоден. Підписаний правопорушником і роздрукований показник результатів огляду, згідно з яким рівень алкоголю становив 0,65 ‰, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки водій був згоден з результатами огляду і підстав для направлення його до закладу охорони здоров'я не було, посилання в апеляційній скарзі на порушення прав і недотримання поліцейськими вимог закону, Порядку та Інструкції, не відповідають дійсності.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю. І навіть відсутність у матеріалах справи даних про його відсторонення від керування транспортним засобом не спростовує висновки суду про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн