Справа № 203/2983/18
Провадження № 3/0203/1836/2018
ПОСТАНОВА

28 вересня 2018 р. Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Підберезного Г.А.,

при секретарі Суховерхої А.С.,

за участю: прокурора - Яковенко Ю.І.

представника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали протоколу про корупційне адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Півничний» Дніпропетровської митниці ДФС, раніше до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

29 серпня 2018 року від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з порушенням вимог ЗУ «Про запобігання з корупцією» відносно ОСОБА_2

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 будучи державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Півничний» Дніпропетровської митниці ДФС, згідно п. п. «е» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закону) є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону та рішення Національного агенства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 №3, шляхом вчинення відповідних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті НАЗК з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, тобто поза межами встановленого законом терміну (по 31.03.2018 включно), без поважних причин подав щорічну декларацію за минулий 2017 рік лише 03.04.2018, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 вину в адміністративному правопорушенні не визнали, пояснивши, що ОСОБА_2 намагався подати свою електронну декларацію, проте не зміг зайти до особистого кабінету на сайті НАЗК, оскільки на цей час користувався поштою yandex. Після чого, 29.03.2018, звернувся з проханням змінити його електронну поштову адресу до НАЗК, проте відповіді не отримав та звернувся в черговий раз вже 30.03.2018 о 16-34год, 30.03.2018 о 17-01 год., 30.03.2018 о 18-39 год., 31.03.2018 о 09-20 год. з того самого питання, лише 03.04.2018 отримав доступ до реєстру і успішно подав декларацію. Вважають, що в діях ОСОБА_2 немає умислу, і просили закрити справу за відсутністю складу правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягала на притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ст. 1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідування, НАБУ, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.1 ст.1726 КУпАП, полягає у порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та своєчасно подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

З матеріалів справи вбачається, що невчасне подання декларації ОСОБА_2 допущено неумисно, оскільки з пояснень останнього, та долучених матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 використав всі заходи щодо своєчасного заповнення щорічної декларації, але не зміг подати щорічну декларацію вчасно з обєктивних причин, що підтверджується наданими скриншотами, з яких вбачається, що дійсно, починаючи з 29.03.2018 ОСОБА_2 неодноразово звертався до НАЗК з приводу зміни електронної пошти. Також судом враховано, що е-декларацію ОСОБА_2 самостійно було подано 03.04.2018 року.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає умислу ОСОБА_2 на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи не вбачається доказів того, що дії ОСОБА_2 носять умисний характер.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська особою стосовно якої вона винесена, захисником такої особи або прокурором, у випадках визначених КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Підберезний