АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження № 33/791/48/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Херсон

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Бугрик В.В., розглянувши апеляційну скаргу в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

До апеляційного суду Херсонської області надійшла апеляційна скарга в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 січня 2018 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, згідно якої закрито провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з підстав закінчення на момент розгляду справи по суті строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до матеріалів справи, будучи згідно з підпунктом ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, без поважних причин своєчасно не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік чим вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування та прийняття нової постанови, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в межах санкції вказаної статті.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Законом України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (1697-18) було внесено зміни до ст. ст. 7, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказані зміни, відповідно до розділу XII прикінцевих положень Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VІ (1697-18), набрали чинності з наступного дня після його опублікування, а саме 26 жовтня 2014 року.

Згідно вказаних змін, частиною другою ст. 294 КУпАП передбачений вичерпний перелік суб'єктів, наділених правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення. Відповідно до змісту даної норми закону, таким правом наділені особи, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законні представники, захисники, потерпілі та їх представники.

За змістом ст. ст. 7, 287 КУпАП, прокурор має право на оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього кодексу, зокрема у справах про застосування заходів примусового характеру і пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство та 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Таким чином, як вбачається з наведених вимог закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим; його представником. Безпідставним є покликання прокурора на ст. 250 КУпАП, оскільки нею передбачено його обов'язкову участь у розгляді судом справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, а не його повноваження на апеляційне оскарження рішення, постановленого за результатами такого розгляду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора про те, що його право на апеляційне оскарження ґрунтується на системному підході до розуміння норм КУпАП суперечать положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З цих же підстав слід визнати необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що правом апеляційного оскарження в даному випадку прокурор наділений згідно з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 55 Конституції України, що входить до розділу ІІ Права, свободи та обов'язки людини і громадянина. Крім того, вказані норми визначають права фізичних осіб, а не держави, від імені якої діє прокурор як сторона обвинувачення.

Також, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Оскільки за постановою судді жодного примусового заходу застосовано не було, а провадження закрито, тому в даному випадку прокурор не може оскаржити постанову судді.

За таких обставин, враховуючи, що прокурор в даному випадку не наділений правом на оскарження постанови судді, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті апеляційної скарги в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, тобто в.о. керівника Херсонської місцевої прокуратури.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області підпис

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 29 січня 2018 року

Постанова набрала законної сили 29 січня 2018 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання І.О. Давиденко