Справа № 603/664/18
Провадження № 3/603/288/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2018 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України середньо-спеціальної освіти, одруженого, не працюючого,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі:

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1;

захисника (адвоката) - ОСОБА_2;

представника Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

13 вересня 2018 року Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області скеровано до Монастириського районного суду Тернопільської області протокол від 12 вересня 2018 року про адміністративне правопорушення, складений начальником СРПП № 1 Монастириського ОСОБА_4 в Тернопільскій області капітаном поліції ОСОБА_5

Як убачається із вищевказаного протоколу, 12 вересня 2018 року близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_1 керував по вул. Галицька, що в м. Монастириська безномерним мотоблоком із незареєстрованим причепом з явними ознаками алкогольного спяніння, що виражалось у хиткій ході, невиразному мовленні, від освідчення на стан алкогольного спяніння категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правила дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Із протоколу слідує, що вказаний факт зафіксовано в присутності свідків, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

У судовому засіданні, особа щодо котрої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні правопорушення не визнав й дав такі пояснення. 12 вересня 2018 року рухався по вул.. Галицька, що в м. Монастириська мотоблоком де його було зупинено працівниками поліції. Причиною зупинки, як пояснили працівники поліції, стало керування безномерним причепом. В процесі документування цього правопорушення працівники поліції запитали його чи він вживав алкогольні напої, на що той ствердно відповів - ні. Після чого йому одразу ж запропонували проїхати в медичний заклад охорони здоровя для проходження ним медичного огляду на стан алкогольного спяніння, від чого той відмовився оскільки бажав пройти цей огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Вказав, що відомості в протоколі не відповідають дійсності оскільки, він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, як то передбачено вимогами законодавства. Також повідомив, що свідки, які були присутні й підписані у протоколі викликалися працівниками поліції в телефонному режимі, тому в нього є сумнів щодо їх неупередженості. Просив обєктивно й справедливо розглянути справу про адміністративне правопорушення і як наслідок, ухвалити рішення про закриття провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Представник, особи що притягується до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2, просив закрити провадження в справі з підстав наведених у поясненні поданих суду.

Представник Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснив, що 12 вересня 2018 року він спільно із працівником поліції ОСОБА_5 патрулювали місто Монастириська. Проїжджаючи близько 15 год. 40 хв. по вул.. Галицька помітили, як по дорозі рухається безномерний мотоблок із незареєстрованим причепом керував яким, як згодом зясувалося ОСОБА_1 Після зупинення цього транспортного засобу ОСОБА_8 почав документувати вказане правопорушення. Пізніше його колега ОСОБА_8 запропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного спяніння, оскільки той на його думку, був в стані алкогольного спяніння, що виражалось у хиткій ході, невиразному мовленні. Однак на пропозицію пройти огляд у встановленому порядку громадянин ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. Окрім цього, ОСОБА_3 повідомив, що при інспектуванні 12 вересня 2018 року їм не видавався спеціальний технічний засіб, дозволений до застосування МОЗ і Держстандартом, за допомогою якого можна провести огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Також зазначив, що такий спеціальний засіб у Монастириському відділені поліції Теребовлянського відділу поліції відсутній. Вказав, що ним задля належного документування відмови в проходженні ОСОБА_1 огляду на стан спяніння було запрошено у телефонному режимі свого товариша ОСОБА_6, який донедавна працював разом із ним у поліції. Також вказав, що не чув коли ОСОБА_8 розяснював ОСОБА_1 його права та обовязки й повідомляв про порядок проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні спочатку надав пояснення, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1П розяснили йому права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також вказав, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів або в найближчому медичному закладі, однак останній від цього відмовився. Пізніше, після того коли свідку було продемонстровано відео, свідок ОСОБА_7 змінив свої пояснення й вказав, що не чув коли ОСОБА_1 розяснювали його права та не чув, що ОСОБА_1 повідомляли про можливість пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу.

Аналогічно в судовому засіданні, після демонстрації відео змінив свої пояснення й свідок ОСОБА_6 Окрім цього, цей свідок підтвердив, що донедавна працював у Монастириському відділені поліції Теребовлянського відділу поліції та є другом ОСОБА_3.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, представника органу поліції, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши процедуру складення посадовою особою поліції протоколу про адміністративне правопорушення на предмет відповідності законодавству, суд констатує таке.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст. 18 цього Закону поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями частини першої ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для складу адміністративного правопорушення необхідно, щоб водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Даний порядок огляду встановлено у ст. 266 КУпАП та деталізований у підзаконних актах.

Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Отже, аналіз вищевказаних приписів законодавства дає підстави дійти висновку, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави:1) незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з результатами огляду на стан сп'яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, що, в такому випадку, є обов'язковим.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, свідчить про його дійсність.

Тобто, у даному випадку нормативно-правові акти не дають підстав посадовим особам поліції визначати алгоритм дій на свій власний розсуд, а встановлюють імперативні правила поведінки.

Разом з тим, як убачається із досліджених безпосередньо судом доказів працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти одразу медичний огляд в закладі охорони здоровя з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що суперечить вимогам п. 6 вищевказаного Порядку та п. 7 розділу 1 вказаної вище Інструкції, оскільки останній не відмовлявся від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів.

Зазначене підтверджується відеозаписом з нагрудної камери продемонстрованого в судовому засіданні.

Так, як убачається із відео, під час розгляду адміністративної справи щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП до поліцейського ОСОБА_9 підїхав на автомобілі якийсь чоловік, він був одягнений в цивільний одяг та повідомив, що він дільничний Гриняк. Тоді, цей чоловік втрутився у розмову між поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та запитав останнього чи той згідний пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння. На що ОСОБА_1 відповів: «а яка причина зупинки?»

Отже, із відеозапису не вбачається, що дільничним, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом .

Дана розмова міститься на відеозаписі об 15 год. 34 хв..

Після чого, як убачається із відео до ОСОБА_1 одночасно звертаються поліцейські ОСОБА_8 та Гриняк із різними вимогами, а саме ОСОБА_8 просить предявити документ, що засвідчує особу, а Гриняк запитує ОСОБА_1 чи той згідний пройти медичний огляд, не конкретизуючи де саме й у якому порядку. При цьому, ні ОСОБА_8 ні Гриняк не розяснює ОСОБА_1 його прав та обовязків.

В цей момент, третій працівник поліції ОСОБА_3 звертається до ОСОБА_1 і також пропонує йому пройти саме медичний огляд, не конкретизуючи де саме та в якому порядку, тобто не пропонуючи спочатку пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Пізніше, поліцейський ОСОБА_8 дає вказівку поліцейському Гриняку щоб той запросив у якості свідка ОСОБА_6. Дана розмова міститься на відеозаписі об 15 год. 36 хв..

Після чого, ОСОБА_8 телефонує до когось та повідомляє, про те що ним зупинено трактор або мотоблок із незареєстрованим причепом й підозрою на алкогольне спяніння водія, однак вказує, що йому невідомо чи чоловік погодиться на проходження огляду.

Дана розмова міститься на відеозаписі об 15 год. 40 хв.

Отже, на вказану годину та хвилину працівник поліції, який оформляв протокол за ознаками ст. 130 КУпАП підтверджує факт того, що не володіє інформацією чи водій відмовиться від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

На 15 год. 51 хв. відеозапису, поліцейський ОСОБА_8 повідомляє ОСОБА_1 що його затримано до трьох годин, однак жодного протоколу затримання не складає та не повідомляє про права особи, що затримується, а також не повідомляє центр з надання безоплатної правової допомоги.

На 15 год. 53 хв. відеозапису поліцейський ОСОБА_8 повідомляє ОСОБА_1 що ним оформляється протокол про притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Натомість, на вказану годину та хвилину, ОСОБА_1, як убачається із відео, ще не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння саме у порядку, як це передбачено положеннями ст. 266 КУпАП.

Після чого, як слідує з відео, підійшли двоє осіб, які не повідомили хто вони.

На 16 год.00хв. поліцейський ОСОБА_8 запитує ОСОБА_1: «Ви готові пройти освідчення на стан алкогольного спяніння, чули поняті?».

Однак, суд констатує той факт, що ОСОБА_8 пропонуючи пройти такий огляд не конкретизує про можливість пройти цей огляд безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Як убачається із продемонстрованого відео в 16 год. 08хв. двоє невідомих осіб підходять до працівників поліції та ОСОБА_1 і просять щоб поліцейський не складав щодо ОСОБА_1 протокол. На що ОСОБА_8 відповідає: «що не буде складати відносно ОСОБА_1 протокол, якщо той поїде в лікарню та дихне у трубку».

О 16 год.23 хв., як убачається з відео, поліцейський ОСОБА_8 говорить до свідків, що підїде до них і відбере пояснення. На що свідків ОСОБА_6 відповідає: «Напишеш пояснення а я тобі підпишу».

Вищенаведене свідчить про те, що працівником поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, який міститься в ст. 266 КУпАП, так й п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції.

З усіх досліджених доказів в судовому засіданні не вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Більше того, як встановлено в судовому засіданні такий огляд йому й не було запропоновано, у зв'язку з відсутністю у працівників поліції спеціального технічного засобу, що підтвердив представник поліції ОСОБА_3, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Таким чином, за відсутності доказів, що можуть підтвердити пропозицію працівника поліції пройти ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку огляду, а саме спочатку на місці зупинення транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, суд враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, трактує усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 на його користь.

Окрім цього, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має відображатися у протоколі про адміністративне правопорушення чітко, ясно, зрозуміло, із формулюванням суті правопорушення, що відповідає ознакам описаним в статті. В протилежному випадку порушується право особи щодо якої складений протокол на захист, оскільки такій особі чітко незрозуміло від чого їй захищатися.

Разом з тим, з даних протоколу вбачається, що ОСОБА_1 від освідчення на стан алкогольного спяніння категорично відмовився, тобто в протоколі не міститься формулювання, що водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спянінні.

Тобто, суть правопорушення, вказана працівником поліції зазначена не чітко та не відповідає ознакам ст. 130 КУпАП.

Як слідує із положень цієї статті, вона передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Отже, умовою притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення цього проступку є відмова водія від проходження огляду за процедурою, що встановлена в порядку визначеному законодавчо. Будь-яка інша відмова від огляду на стан спяніння, який запропонований з порушенням такого порядку не тягне за собою жодних правових наслідків.

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Отже, виходячи з прецедентної практики Європейського суду та положень КУпАП, суд має право лише здійснити перевірку законності притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, що попередньо визначені посадовою особою уповноваженою на складання адміністративного протоколу, і в жодному випадку самостійно не змінювати підстави для притягнення до відповідальності особи.

Як вказав Європейський суд з прав людини у справі «Каверін проти Росії» вважатиметься порушенням права на справедливий судовий розгляд, редагування судом фабули адміністративного правопорушення у випадку, коли така фабула не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення.

Окрім цього, відповідно до пункту 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучині як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні положення щодо кількості свідків та правил їх безсторонності містить також Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Разом з тим, як встановлено в судовому засідання свідок ОСОБА_6 є колишнім працівником Монастириського відділені поліції Теребовлянського відділу поліції та є другом ОСОБА_3, був запрошений останнім, взяти участь у фіксації факту вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, вказані обставини породжують очевидні сумніви щодо безсторонності та неупередженості свідка ОСОБА_6, а відтак, суд вважає залучення цього свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, таким що суперечить вищевказаним нормативно-правовим актам, дотримання яких є обовязковим працівниками поліції.

Окрім цього, суд констатує порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .Р.П. права на захист, оскільки як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не було розяснено прав передбачених Конституціїю України та КУпАП, що є неприпустимо з боку посадових осіб поліції при складанні ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан сп'яніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І, ч. 2 п. 6 Розділу ІІ Інструкції, вважається недійсним.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події або ж складу адміністративного правопорушення. Як встановлено в судовому засіданні відомості зазначені в протоколі з приводу порушення ОСОБА_1. п.2.5 ПДР не відповідають дійсності, оскільки в справі відсутні докази щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

На підставі вищенаведеного та враховуючи відсутність інших належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_10, суд не вбачає в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження по справі закрити.

З огляду на викладене, керуючись ст. 33, 34, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284, 285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_11