Справа № 494/1017/17
Провадження № 3/494/1/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від УПД ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2017 року до Березівського районного суду Одеської області УПД ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 31.01.1993 р.н, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 039989 про адміністративне правопорушення від 14.10.2017 року вбачається, що 14.10.2017 року ОСОБА_1І на а/д Київ-Одеса керував автомобілем MAZDA д/н DKL CK 56 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання 24.01.2018 року порушник не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про що свідчить судова повістка про виклик до суду. Причини неявки не повідомив, а тому розгляд справи відбувався за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, у судове засідання на 14.11.2017 року порушник не зявився. Також у суду не було належного сповіщення порушника про судове засідання, а тому розгляд справи відкладений на 21.11.2017 року.

На адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1. про перенесення розгляду справи 21.11.2017 року у звязку з його хворобою. Судове засідання відкладено на 12.12.2017 року.

У судовому засіданні 12.12.2017 року порушник свою вину не визнав, також вказав, що адміністративний протокол не отримував та просив надати, також просив викликати свідків та поліцейського для надання пояснень. Разом з цим, порушником надано виписку амбулаторного хворого про те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні з 20.11.2017 року по 08.12.2017 року.

Судом задоволено клопотання про виклик поліцейського, свідків та судове засідання відкладено на 26.12.2017 року.

У судовому засіданні 26.12.2017 року порушник свою вину знову не визнав, категорично заперечував проти складеного адміністративного протоколу. Також вказав, що у найкоротший термін письмово надасть пояснення щодо незаконних дій поліцейського по складанню протоколу та його незаконності. Наполягав на допиті поліцейського, який складав протокол та свідків, про що повторно подав заяву про їх виклик.

Інспектор поліції ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судові засідання 26.12.2018 року, 11.01.2018 року та 24.01.2018 року жодного разу не зявились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать судові повістки про виклик до суду та поштові повідомлення про вручення кореспонденції. Жодних пояснень або повідомлень від працівника поліції до суду також не надходило.

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

На час вирішення даної справи закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку:

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 130 КУпАП.

Однак, у судових засіданнях порушник з вказаним протоколом не погодився. Також, порушник зазначив, що вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню під час розгляду справи. Водночас, у судове засідання 24.01.2018 року не зявився та письмових заперечень щодо вказаного протоколу так і не надав.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено: «Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Суд дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а тому своїми діями останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, відповідно до ст. 38 КУпАП «Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті…».

Згідно пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу».

На момент розгляду справи 24.01.2018 р. зазначені строки закінчились. Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому, в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито. Виходячи з вимог ст. 284 КУпАП при прийнятті рішення в результативній частині постанови необхідно викласти тільки одне з передбачених цією статтею рішень чи про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи, а в даному випадку про закриття справи.

За таких обставин, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження в справі закрити у зв'язку з закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись статями 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, 31.01.1993 р.н у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною пешою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар