П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2018 Справа №607/19998/18

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ?ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда третьої групи загального захворювання , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 вересня 2018 року о 23 год. 10 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив домашнє насильство відносно батька ОСОБА_2, під час якого чинив на нього моральний та психологічний тиск, висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчинені зазначених адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся. Вказав, що на даний час вони з батьком помирились.

Окрім власного визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 538846 від 25 вересня 2018 року, заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25 вересня 2018 року .

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого , а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності .

Разом із тим , враховуючи особу порушника та те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, є інвалідом третьої групи загального захворювання , а тому і відсутність тяжких наслідків від вчиненого, суддя приходить до висновку про малозначність скоєного ним адміністративного правопорушення та вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.

Керуючись статтями 22, 173-2, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_3