Справа №: 139/866/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Мурованокуриловецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, за ч. 1 ст.183-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою державного виконавця Мурованокуриловецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 139/262/16-ц виданого 11.10.2016 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 500 грн щомісячно на утримання двох дітей. Заява про примусове виконання виконавчого документу подана 12.10.2016.

Однак, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме, за період з 13.10.2016 по 31.08.2018 розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 14500 грн.

Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 (далі Закон № 2234-VIII від 07.12.2017), яким встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, набрав чинності 06.02.2018, вважаю, що з урахуванням ст. 8 КУпАП, в даному випадку, розмір заборгованості, який становить обовязкову ознаку обєктивної сторони правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, слід рахувати саме з вказаної дати.

Так, згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів за період з лютого по серпень 2018 року включно ОСОБА_1 повинен був здійснювати наступні платежі:

лютий 500 грн;

березень 500 грн;

квітень 500 грн;

травень 500 грн;

червень 500 грн;

липень 500 грн;

серпень 500 грн.

Всього 3500 грн.

Тобто, сукупний розмір відповідних платежів за шість місяців, починаючи з лютого 2018 року, становить 3000 грн.

За вказаний період ОСОБА_1 не здійснювалося жодних проплат.

Станом на 31.08.2018 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 14500 грн.

Отже, приходжу до висновку, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментах в кожному разі перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання та дня набрання чинності Законом № 2234-VIII від 07.12.2017.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала себе винною, у скоєному розкаялася. Пояснила, що аліменти не сплачувала у звязку з відсутністю роботи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що ОСОБА_1вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і повинна нести встановлену законом відповідальність.

Винуватість ОСОБА_1, крім усних її пояснень, наданих в судовому засіданні, доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення №22 від 20.09.2018, постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2016, виконавчим листом № 139/262/16-ц від 16.06.2016, розрахунками заборгованості.

При цьому, враховую, що субєктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП характеризується виною у формі умислу або необережності.

В даному випадку, ОСОБА_1 є особою працездатного віку, не являється інвалідом, а тому має можливість вжити заходів для свого працевлаштування, однак не робить цього, внаслідок чого не сплачує у повному обсязі аліменти на утримання своїх дітей.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, вчинення правопорушення вперше, вважаю можливим застосувати до неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт мінімальної тривалості передбаченої санкцією інкримінованої їй частини статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183-1 ч. 1, 280, 283, 284 КУпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт тривалістю 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Коломійцева В.І.