Справа №589/3185/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євдокімова О. П.
Номер провадження 33/788/486/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Шостка, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді міськрайонного суду, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 16.07.2018 року, о 22 год. 20 хв., керував автомобілем ЗАЗ ВІДА д/н НОМЕР_1, в м. Шостка по вул. Свобода 35, в стані алкогольного сп'яніння, відповідно медичного висновку № 98 Шосткинської ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді міськрайонного суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на її апеляційне оскарження, скасувати вказане судове рішення, а провадження у закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, апелянт зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього було призначено на 03 серпня 2018 року, проте, він подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, оскільки не міг з'явитися в судове засідання на призначену дату за сімейними обставинами. Однак, суддя розглянув справу за його відсутності і про наявність постанови йому стало відомо 05 вересня 2018 року з листа працівників поліції, який надійшов по почті, про необхідність здати посвідчення водія. В той же день, тобто, 05 вересня 2018 року він звернувся до канцелярії суду і отримав копію вказаної постанови.

З приводу прийнятого судового рішення, апелянт вказує на те, що при розгляді справи суддею не були дотримані положення ст.ст. 2, 7, 245, 251, 252, 268, 280 КУпАП, ст. 55 Конституції України та не враховано практику ЄСПЛ, у зв'язку з чим було порушено його право на захист та право на справедливий суд, порушенні принципи законності та верховенства права.

Крім того апелянт вказує на те, що факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі, не підтверджується жодним доказом, сам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки працівники поліції при складанні вказаного протоколу його права, передбачені ст. 268 КУпАП не роз'яснили, копія протоколу під розписку не вручили, крім того він був позбавлений можливості скласти пояснення і зауваження щодо змісту вказаного протоколу.

Також апелянт посилається на порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп'яніння, а саме, Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, п. 6 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки після проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, його не було повідомлено про результати такого огляду, акт обстеження йому для ознайомлення не видавали, хоча він і повідомляв працівників поліції про те, що спиртні напої не вживав, так як працює таксистом і це є його основним джерелом доходу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який просили поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення та задовольнити вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З врахуванням вищезазначених вимог закону, строк на апеляційне оскарження постанови міськрайонного суду від 03 серпня 2018 року закінчувався 13 серпня 2018 року, проте, апеляційна скарга ОСОБА_3 надійшла 14 вересня 2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (а.п.16-18).

При цьому, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 (а.с.9), в якій останній зазначав про неможливість прибути в судове засідання, призначене, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення на 03 серпня 2018 року на 10 год. 00 хв., для участі у розгляді справи у зв'язку з сімейними обставинами та просив відкласти її розгляд на іншу дату.

Однак, суддя міськрайонного суду розглянув справу 03 серпня 2018 року на прийняв рішення за відсутності ОСОБА_3, і копію вказаної постанови він отримав, як сам зазначає, 05 вересня 2018 року.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови від 03 серпня 2018 року був пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, а тому є підстави для його поновлення, при наявності того, що апеляційна скарга була направлена апелянтом в 10-ти денний строк з дня отримання ним копії постанови.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині незгоди з прийнятим судовим рішенням щодо визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З оскаржуваного рішення вбачається, що суддею міськрайонного суду вказані вимоги закону були дотримані.

При цьому, доводи апелянта про те, що суддею було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, з посиланням на практику ЄСПЛ, оскільки суддя розглянув справу за його відсутності, позбавивши його можливості надати пояснення та подавати докази на підтвердження своєї невинуватості, то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги і вважає, що у судді не було перепон для розгляду справи у відсутність ОСОБА_3, за наявності в матеріалах справи доказів про належне повідомлення про призначення розгляду справи на 03 серпня 2018 року, чого останній і сам не заперечує, а його заява про відкладення розгляду справи не містила в собі обґрунтованості поважності причин неможливості прийняти участь у судовому засіданні на призначену дату, що б слугувало безумовною підставою для її задоволення.

Що стосується доводів апелянта про те, що факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі, не підтверджується жодним доказом, апеляційний суд не може прийняти до уваги, з врахуванням наступного.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними, обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та наявним доказам, які містяться в матеріалах справи і які були повно та всебічно дослідженні в суді першої інстанції, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 389711 від 25 липня 2018 року (а.с.1), зі змісту якого вбачається, що 16 липня 2018 року, о 22 год. 20 хв. в м. Шостка по вул. Свободи в районі б. 35, гр.. ОСОБА_3 керував автомобілем ЗАЗ-VIDA д.н. НОМЕР_1, згідно висновку №98 Шосткинської ЦРЛ, в стані алкогольного сп'яніння;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп'яніння №98 від 16 липня 2018 року (а.с.2), з якого вбачається, що ОСОБА_3 на час огляду, тобто, о 23 год. 40 хв. 16 липня 2018 року був у стані алкогольного сп'яніння;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких 25 липня 2018 року, з врахуванням висновку щодо результатів медичного огляду, відносно ОСОБА_3 працівниками поліції було складено протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 особисто його підписав, своїх пояснень чи заперечень щодо його змісту, чи щодо неотримання його копії не складав, і будь-яких невідповідностей вказаного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, на що посилається апелянт, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що він був позбавлений можливості скласти пояснення і зауваження щодо змісту вищевказаного протоколу, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження вказаних обставин матеріали справи доказів не містять і апелянтом не надано, а посилання апелянта на те, що працівники поліції при складанні протоколу не роз'яснили його права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються вищезазначеними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення останньому було роз'яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, посилання апелянта на порушення процедури його огляду на стан сп'яніння, апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 не вказав, яким чином такий огляд було порушено, не надав доказів на підтвердження того, що після проведення такого огляду він звертався про отримання результату, а йому було відмовлено, чи що він оскаржив в передбаченому законом порядку, неправомірні, на його думку, дії працівників поліції.

Таким чином, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 жодним чином не спростовують правильність висновків судді щодо доведеності вини останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

За таких обставин, доводи апелянта про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та про незаконність прийнятого суддею рішення є безпідставними, необґрунтованими і сприймаються, як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати причетність ОСОБА_3 до вказаного правопорушення, матеріали справи не містять і апеляційному суду надано не було.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що суддею районного суду прийнято законне і обґрунтоване рішення, підстав для його скасування, як на тому наполягає апелянт, не вбачається, у зв'язку з чим у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2018 року.

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.