Справа № 187/1240/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 вересня 2018 року смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

10.09.2018 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 02.09.2018 о 17-30 годині в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області по вул. Нахімова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, д/з Д 5161 ДП, з ознаками алкогольного спяніння. На вимогу працівника поліції, у присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляд для встановлення стану алкогольного спяніння. Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Крім того, на законну вимогу інспектора СРПП № 2 Петриківського ВП ОСОБА_2 предявити для перевірки документи для посвідчення особи, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР при цьому чинив опір працівникам поліції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були розяснені права відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Правопорушення він заперечив та пояснив, що 02.09.2018 він попросив свого знайомого ОСОБА_3 відвести його на належному йому автомобілі в смт. Петриківка, так як він напередодні вживав спиртне та мав ознаки спяніння. Коли вони поверталися з смт. Петриківка по вул. Нахімова смт. Петриківка ОСОБА_3 зателефонував його брат та поросив зїздити разом з ним до магазину, який знаходиться в смт. Петриківка та допомогти в виборі автозапчастин. Вони зупинилися та ОСОБА_3 поїхав зі своїм братом, який приїхав з с. Гречане. Коли він сидів на пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 2106 разом із своєю дружиною ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та чекали на повернення ОСОБА_3 до них підїхали працівники поліції та звинуватили його в керуванні автомобілем в стані спяніння. На його заперечення звинувачень, працівники поліції застосували до нього фізичну силу та доставили до РВ. Стверджує, що автомобілем ВАЗ 2106 він не керував.

Просить врахувати, що між ним та ОСОБА_5 давні неприязні стосунки, які виникли на ґрунті постійних сварок ОСОБА_5 з матірю ОСОБА_4 з якою ОСОБА_1 проживає як чоловік та жінка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 02.09.2018 йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив відвести його на належному йому автомобілі ВАЗ 2106 в смт. Петриківка, так як він не може керувати автомобілем, оскільки, напередодні вживав спиртне та мав ознаки спяніння. Він погодився та коли вони вже поверталися з смт. Петриківки в сторону с. Гречане йому зателефонував його брат та поросив допомогти йому з вибором автозапчастин для чого необхідно підїхати з ним до автомагазину. Він зупинив автомобіль по вул. Нахімова в смт. Петриківка, де залишився ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та присів до автомобіля брата, який слідував з с. Гречане поїхавши до автомагазину, розташованого в смт Петриківка. Коли він повернувся до автомобіля ОСОБА_1 то автомобіль перебував на тому ж місце, де він його залишив, а ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_1 затримали працівники поліції. Він відвіз ОСОБА_4 до відділку поліції, а сам поїхав додому.

Будучи викликаними в судове засідання працівник поліції ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_5 до суду не зявилися.

Заслухавши ОСОБА_1, який наполягає на відсутності в його діях складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, заслухавши покази свідка і вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад правопорушення визначеного ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положення ст. 266 КпАП України, визначають, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння підлягають оглядові на стан алкогольного спяніння.

Суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, з наступних підстав.

Факт керування ОСОБА_1 02.09.2018 о 17-30 годині в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області по вул. Нахімова, автомобілем ВАЗ 2106, д/з Д 5161 ДП не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки будь-яких беззаперечних, належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КпАП України, такого факту суду не надано.

При цьому, до обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 329365 (а.с. 2) щодо такого факту суд відноситься критично, так як вони не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами, спростовуються показами свідка ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні, які в повній мірі узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1

Факт затримання ОСОБА_1 у звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України для складення адміністративного матеріалу не може свідчити на користь висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України щодо керування транспортним засобом.

Таким чином порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР щодо невиконання водієм вимоги поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не підтверджено в судовому засіданні будь-яким належним та допустимим доказом.

Щодо факту злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, судом встановлено наступне:

Склад правопорушення визначеного ст. 185 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Обєктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення зазначена в тому, що на законну вимогу інспектора СРПП № 2 Петриківського ВП ОСОБА_2 предявити для перевірки документи для посвідчення особи, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР при цьому чинив опір працівникам поліції.

При цьому згідно п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії).

В разі відмови водія предявити для перевірки посвідчення водія настає відповідальність передбачена спеціальною нормою ч.1 ст. 126 КпАП України.

Таким чином відмова ОСОБА_1 в предявленні для перевірки документи для посвідчення особи не може бути кваліфіковано, як правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП України.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому полягає вчинення ОСОБА_1Ю опору працівникам поліції (в чому він проявився). В даному контексті суперечливим та непослідовним є зміст рапорту працівника поліції про відмову водія ОСОБА_1 вийти з автомобіля та погрози останнього, так як з його змісту не вбачається, що було підставою для такої вимоги працівника поліції та якого характеру ОСОБА_1 висловлював погрози.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, до справи не додано та суду не надано.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані обставини та беручи до уваги, що в судовому засіданні не доведено обєктивну сторону правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КпАП України, тому суд вважає дану адміністративну справу закрити в зв'язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 185, п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_8