ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "25" вересня 2018 р.

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.07.2018 року о 23 год. 39 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Новаторів, 22-Б, в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, мова нерозбірлива. Від огляду на стан сп'яніння відмовився, у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився двічі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавила суд можливості вислухати його пояснення по суті. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правничої допомоги, заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не може з'явитись в судове засідання, однак на підтвердження поважної причини неявки до суду, жодного доказу суду не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР № 189673 від 16.07.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5., рапортом, розпискою ОСОБА_4, який зобов'язався не допускати до керування автомобілем ОСОБА_1 до повного його протверезіння. Диском з записом з нагрудної камери працівника поліції, під час перегляду якого суд пересвідчився в тому, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілемНОМЕР_1, був зупинений працівниками патрульної поліції та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановлений законом порядку.

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволене, що на думку суду є дотриманням права на захист, однак ні представником ні самим ОСОБА_1 так і не було надано достатніх доказів, які б спростовували факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та доводили невинуватись ОСОБА_1

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, а саме керування транспортними засобами у стані алкогольного сп»яніння та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 30 КпАП України, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами) застосовується за грубе, або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 умисно. Суд вважає дане правопорушення грубим. Накладаючи стягнення суд враховує характер правопорушення, а саме його суспільну небезпеку, яка виявилась у піддані ризику життя та здоров'я пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини які обтяжують її відповідальність, те, що ОСОБА_1 вчинив грубе адміністративне правопорушення, обставин які пом'якшують відповідальність правопорушника суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 36, 130, 251, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

Роз'яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: