Провадження № 3/643/3980/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 Суддя Московського районного суду м. Харкова Букреєва І.А., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника ДПП УПП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №180984 від 21.08.2018, вбачається, що 21.08.2018, о 04-15 годині, в м. Харкові по пров. Руставелі, біля будинку 2, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова). ОСОБА_1 у присутності двох свідків, погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі за адресою: м. Харків, вул. Шевченка 26. Приїхавши у медичний заклад, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти обставин, викладених у протоколі, заперечував, оскільки не відмовлявся від огляду на стан спяніння, а разом з працівниками поліції проїхав до медичного закладу для огляду на стан сп'яніння. Перебуваючи у медичному закладі, він неодноразово за вказівкою поліцейського продував у прилад драгер, однак жодних результатів огляду не було. Вважає, що прилад драгер був несертифікований та несправним, сертифікат відповідності пристрою працівник поліції йому не надав. Лікар запропонувала здати аналіз сечі, однак працівники поліції відмовили ОСОБА_1 Після чого працівники поліції, вийшли на вулицю для зупинення двох свідків, яких запросили до медичного закладу для засвідчення проходження огляду ОСОБА_1 на стан спяніння. У присутності двох свідків ОСОБА_1 повторно, неодноразово, за вказівкою поліцейського, продував у прилад драгер, однак жодних результатів огляду не було. Лікар повторно запропонувала здати аналіз сечі у присутності свідків. ОСОБА_1 повторно погодився та намагався здати аналіз сечі, але за фізіологічними властивостями не зміг це зробити відразу та попросив працівників поліції зачекати, або надати можливість здати аналіз крові, однак працівники поліції відмовили та склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, переглянувши наявний у матеріалах справи відеозапис щодо проходження огляду на визначення стану спяніння, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно з вимогами п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду

Відповідно до п.п.12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не містять в собі ніякої інформації про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан спяніння.

Крім цього, письмові пояснення свідків спростовуються відеозаписами, які містяться в матеріалах справи.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що 21.08.2018 року громадянин ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні авто. На вимогу працівників поліції надав документи та погодився пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі. Перебуваючи у медичному закладі, ОСОБА_1 неодноразово за вказівкою поліцейського продував у газоаналізатор, однак результатів огляду не було. ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду. Крім того, лікар запропонувала здати аналіз сечі, однак працівники поліції відмовили ОСОБА_1. Після чого працівники поліції вийшли з медичного закладу на вулицю та зупинили двох свідків, яких запросили до медичного закладу для засвідчення проходження огляду на стан спяніння. У присутності цих свідків ОСОБА_1 неодноразово, за вказівкою поліцейського, продував у прилад драгер, однак жодних результатів огляду не було. Лікар повторно запропонувала здати аналіз сечі. ОСОБА_1 повторно погодився та намагався здати аналіз сечі, але за фізіологічними властивостями не зміг це зробити відразу та попросив працівників поліції зачекати, або надати можливість здати аналіз крові, однак працівники поліції відмовили та склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, проте працівники поліції склали протокол про відмову від проходження огляду на стан спяніння. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що неодноразово намагався продути пристрій, однак результатів огляду не було. ОСОБА_1 намагався здати аналіз сечі, але за фізіологічними властивостями не зміг це зробити відразу та попросив працівників поліції зачекати, або надати можливість здати аналіз крові, однак працівники поліції відмовили та склали протокол відносно ОСОБА_1

Відомостей про те, що через неможливість взяти зразки біологічних середовищ у виді сечі, ОСОБА_1 було запропоновано здати зразки біологічних середовищ у виді слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або крові, а ОСОБА_1 від здачі таких зразків відмовився, надані суду докази не містять.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та достовірні докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі за допомогою лабораторного дослідження зразків біологічних середовищ у виді слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або крові, а ОСОБА_1 від здачі таких зразків відмовився, надані докази не містять. Обставини викладені у протоколі не підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Таким чином, суперечливий виклад суті адміністративного правопорушення, є порушенням права на захист через те, що особа позбавлена можливості знати від якого звинувачення їй захищатися.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, враховуючи суперечливу суть адміністративного правопорушення, викладену у протоколі, суд приходить до переконання, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Положеннями ст.ст.7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя І.А. Букреєва