Справа № 645/3987/18
Провадження № 3/645/1507/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши матеріал що надійшов з Київського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 для розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 071707 від 09.06.2018 року вбачається, що 25.05.2018 року ОСОБА_1 допустила не виконання обовязків щодо виховання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що призвело до доставлення останнього до ОДКБ № 1 з діагнозом токсична дія алкоголю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнала, щиро розкаялася та зазначила про обставини, викладені вище.

Вислухавши пояснення притягуваної, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обовязок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного Кодексу України. До кола обов'язків батьків входить турбота про здоров'я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Як встановлено судом, 25.05.2018 року неповнолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, був доставлений до ОДКБ № 1 з діагнозом токсична дія алкоголю.

В судовому засіданні притягувана не спростовувала фактичних обставин події, що відбулася 25.05.2018 року із її неповнолітнім сином ОСОБА_3, та вказала, що жодним чином не має наміру ухилятись від виконання батьківських обовязків, а зазначена подія є прикрою випадковістю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 071707 від 09.06.2018 року, рапортами, письмовими поясненнями ОСОБА_2, особистими поясненнями притягуваної наданими в судовому засіданні.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставину, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення - щире розкаяння винної, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю необхідним та достатнім накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 184, 221, 283 284 КУпАП, Закону України "Про судовий збір", суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави, в особі Державної судової адміністрації України, в розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя