СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6435/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департамент захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.09.2018 в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Управління захисту економіки у м. Києві Департамент захисту економіки Національної поліції України, надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП 207761 від 11.09.2018, ОСОБА_2, організував діяльність автозаправної станції без реєстрації, як суб'єкта господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_2 вину визнав та щиро розкаявся.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 164 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із статтею 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положення статті 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини першої статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП полягає, зокрема у здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, тобто суб'єктом відповідальності за дане правопорушення є учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суд при визначені ступеня вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення враховує досліджені матеріали справи, в тому числі, пояснення ОСОБА_2, відповідно до яких останній визнав свою вину, що також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженими на такі дії особами у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки дані протоколу ґрунтуються на інших матеріалах справи, суд визнає їх також належним доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_2 стягнення суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке не було злісним, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягається вперше.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилучених предметів.

Керуючись ст. ст. 164, 283, 289 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КпАП України та призначити йому стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі однією тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з конфіскацією вилучених предметів, відповідно до Протоколу огляду та вилучення від 11.09.2018 р.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 352,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі до районного суду скарги про її оскарження протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: