Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/11/18 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП суддя Коваленко І.В.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Спанатій О.С.,

захисника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2018 року відносно

ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1,

визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

За постановою судді, 30.05.2018 р. ТОВ «Моя аптека», розташована за адресою м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 38, директором якої є ОСОБА_3, в порушення ліцензійних умов при реалізації лікарських засобів в аптеці, здійснювало реалізацію лікарських засобів, чим допустило порушення вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а також п. 20 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгрідієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 929 від 30.11.2016 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження відносно неї - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно неї, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Податкового Кодексу України - в ньому не розкрито суті адміністративного правопорушення, не зазначені конкретні дії посадової особи.

Вказує на порушення права на захист, яке на її думку, полягало у неналежному повідомленні її про слухання справи, а також у відмові суду про відкладення розгляду справи з метою залучення захисника. Вказані дії, на думку апелянта, свідчать про порушення її прав, оскільки вона була позбавлена можливості давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання по справі, користуватися юридичною допомогою.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення закону, на які послався суд на обґрунтування своїх доводів.

Зазначає, що суд помилково вказав у постанові про визнання нею вини, оскільки вона не була присутня під час судового розгляду.

Зауважує, що об'єктом правопорушення за ст. 164 КУпАП України є суспільні відносини в сфері регулювання господарської діяльності. А господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату.

Враховуючи викладене, вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтовано, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

'

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає ряд самостійних дій, які становлять порушення порядку провадження господарської діяльності: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція зазначеного закону є бланкетною, оскільки відсилає до інших норм (правил). Тому посилання в протоколі, як на певний вид господарської діяльності, так і на конкретні норми (правила), які порушені є обов'язковим.

Виходячи із змісту диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, суб'єктом даного правопорушення може бути лише суб'єкт господарської діяльності, або особа яка здійснює підприємницьку діяльність без відповідної реєстрації, при цьому суб'єктивна сторона характеризується прямою формою вини з спеціальною метою - отримання прибутку від здійснюваної господарської діяльності.

За положеннями ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9. Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. № 222-VIII, ліцензіат зобов'язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її одержання - відповідати ліцензійним умовам.

Пункт 20 Постанови КМУ «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів)» № 929 від 30.11.2016 р., передбачає, що ліцензіат провадить вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, виключно в межах місць провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відомості про які внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та використовує виключно такі місця у провадженні виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ст. 251 КУПАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За постановою судді місцевого суду, висновку про вину ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суддя дійшов, дослідивши наступні докази: пояснення ОСОБА_3, надані у судовому засіданні, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №651380 від 30.05.2018 р., письмові пояснення ОСОБА_3, витяг з Реєстру суб'єктів господарювання, що мають право здійснювати виробництво лікарських засобів, оптову та роздрібну торгівлю лікарськими засобами.

Разом з тим, з письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що з 14.05.2018 р. вона обіймає посаду директора ТОВ «Моя аптека», якому належать дві аптеки, за адресою м. Миколаїв, пр. Центральний, 107, а також м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 38. З приводу відсутності аптеки за адресою м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 38, у Реєстрі суб'єктів господарювання, що мають право здійснювати виробництво лікарських засобів, оптову та роздрібну торгівлю лікарськими засобами зазначає, що вказана аптека не працювала тривалий час у зв'язку із відсутністю персоналу. Крім цього, 29.05.2018 р. прийнято рішення про ліквідацію аптеки за вказаною адресою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує, що вона не приймала участь у розгляді справи судом першої інстанції, жодних пояснень у судовому засіданні не надавала.

На спростування таких доводів ОСОБА_3 матеріали справи про адміністративне правопорушення будь-яких даних не містять. Отже, вважати, що ОСОБА_3 під час судового засідання визнала або не визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підстав у апеляційного суду немає.

В протоколі вказано, що директор ТОВ «Моя аптека» ОСОБА_3, вчинила правопорушення п. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», п. 20 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) № 929, в частині порушення ліцензійних умов при реалізації лікарських засобів в аптеці за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 38.

На порушення вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3 не містить місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, тобто даних, необхідних для висновку, що цей протокол є доказом на підтвердження чи спростування будь-яких обставин вчинення правопорушення.

Щодо факту наявності або відсутності ліцензії, виданої Державною службою України з лікарських засобів ТОВ «Моя аптека» за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 38, то матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, належних та допустимих доказів цього не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, у зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставіп. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва