Справа № 214/4820/18
3/214/1761/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ОСОБА_2 патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2018 року о 20.08 год. ОСОБА_3, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом марки ГАЗ 33 02-14, р/н Ае9461ЕХ, по автодорозі по вул. Гетьманська біля буд.№86 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками наркотичного спяніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_3 повторно не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_4 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти ОСОБА_2» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_3, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапису на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №084150 від 21.07.2018 року, рапортом інспектора ПП ОСОБА_5, в яких зазначені обставини керування ОСОБА_3 автомобілем марки ГАЗ 33 02-14, р/н Ае9461ЕХ, по автодорозі по вул. Гетьманська біля буд.№86 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками наркотичного спяніння та відмови від проходження медичного огляду на встановлення такого стану у встановленому законом порядку, що мало місце о 20.08 год. 21.07.2018 року.

Факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом до моменту предявлення працівниками поліції вимоги щодо проходження огляду на стан спяніння підтверджується оглянутим судом відеозаписом на диску DVD-R з боді-камери (запис під назвою «video_2018-07-22_09-07-54») та постановою серії ВР №033637 від 21.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за фактом керування транспортним засобом будучи позбавленим такого права. Копію постанови ОСОБА_3 підписав без будь-яких зауважень, в судовому порядку не оскаржував.

Як слідує з рапорту інспектора ПП ОСОБА_5, що також зафіксовано на відеозаписі з боді-камери, причиною зупинки ОСОБА_3 стало керування ним транспортним засобом з технічною несправністю (відсутній передбачений конструкцією задній захисний пристрій, бризговики), а також водій та пасажир не були пристебнуті пасками безпеки. Оглядом відеозапису на диску DVD-R (запис № ) встановлено, що водій не заперечував факт виявленого порушення та наявність технічних несправностей.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного спяніння порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_3 в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан спяніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного спяніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоровя, якому надається право проведення такого огляду з обовязковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери (запис № ) встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу інспектор розяснив ОСОБА_3 його права та обовязки, у тому числі право на звернення за правовою допомогою, надання пояснень чи відмову від їх надання. ОСОБА_3 від захисника відмовився, письмові пояснення надати також не бажав, та від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в КЗ «Криворізький ПНД» ДОР свідомо, добровільно відмовився, як і відмовився від отримання направлення, оформленого інспектором за встановленою законом формою. Вказані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Посилання на відеозаписі ОСОБА_3 на відмову від проходження огляду у звязку з недостатністю часу та зайнятістю в особистих справах суд не вважає за поважні причини, а також не визначає наявність підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, яке є доведеним.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення повторно протягом року підтверджується постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2018 року (справа № 216/885/18), яка набрала законної сили 07.05.2018 року, згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Пунктами 1.3, 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов'язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку про доведеність відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що є свідченням порушення ним п.2.5 ПДР України, а відтак і наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, вчинене повторно протягом року.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_3, який від явок до суду ухилявся, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, який фактично належить ОСОБА_7

Підстав для застосування іншого виду адміністративного стягнення позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд не вбачає, оскільки правопорушення ОСОБА_3 вчинив як особа, яка керувала транспортним засобом, не маючи спеціального дозволу на керування транспортними засобами, адже такого дозволу у встановленому законом порядку він не отримував, що підтверджується відомостями з Національної автоматизованої інформаційної системи, а вдітак відповідатиме позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеній в п.28 Постанови №5 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 130 ч.2, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко