Провадження №3/155/328/18
Справа №155/1229/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року голова Горохівського районного суду Волинської області Адамчук Г.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.51 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 в травні 2018 року в АДРЕСА_2 Горохівського району Волинської області, з території домоволодіння, належного ОСОБА_3, вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, зокрема, викрав одну металеву хвіртку вагою близько 25 кг, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 87 гривень 50 копійок.

В суді ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного правопорушення винним себе не визнав, крім того, пояснив, що вказану металеву хвіртку він не викрадав, а знайшов її на березі річки Стир в селі Піски Горохівського району, в чагарниках на значній відстані від житлового будинку, належного ОСОБА_3 Після цього він вирішив її продати. Те, що вказане майно належить саме ОСОБА_3 він не знав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які об'єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об'єкт адміністративного проступку, об'єктивну сторону проступку; суб'єкт адміністративного проступку; суб'єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов'язкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.51 КУпАП відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як пояснив в суді ОСОБА_2, металеву хвіртку він не викрадав, а знайшов її на березі річки Стир в селі Піски Горохівського району Волинської області, в чагарниках, на значній відстані від житлового будинку ОСОБА_3 Таким чином, у нього був відсутній умисел на викрадення даного майна. Надані ОСОБА_2 пояснення в суді є чіткими, послідовними та повністю узгоджуються з його письмовими поясненнями, наданими 26 червня 2018 року, а тому сумнівів у судді не викликають. В матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані та докази на підтвердження вчиненого саме ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з'ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на вищенаведене приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП України через відсутність в його діях складу і події даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 245, 247, 280, 283, 284 КпАП України, ст.62 Конституції України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.51 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Голова суду /підпис/

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського районного суду Адамчук Г.М.