Справа № 265/8566/17
Провадження № 3/265/95/18
П О С Т А Н О В А

22 січня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі суду:

Головуючого судді - Шиян В.В.

за участю секретаря Єфремової О.В.,

за участю представника ОСОБА_1М,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

3 грудня 2017 року, о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Станіславського навпроти будинку 115 а, в Лівобережному районі міста Маріуполя, не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримувався безпечного інтервалу, та при зустрічному розїзді скоїв зіткнення з транспортним засобом ДЄО Нексия, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3. В наслідок зіткнення транспортні засоби отримали пошкодження.

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він керує транспортним засобом на протязі 40 років. Кожного дня, він рухається по вулиці Станіславського в Лівобережному районі міста Маріуполя. Дорога по вулиці Станіславського в районі ОШ № 51 асфальтована, але розїхатися на ній двом автомобілям важко, у звязку з чим одному автомобілю необхідно виїжджати на ґрунтову дорогу. 3 грудня 2017 року о 12 годині 30 хвилин, він рухався по вулиці Станіславського в напрямку вулиці Українського козацтва. На зустріч йому рухався автомобіль ДЕО, під керуванням ОСОБА_3 Він побачив зустрічний автомобіль за 30 40 метрів від місця зіткнення, але не почав гальмувати, оскільки вважав, що автомобіль ДЕО поверне ближче до бордюру і вони зможуть розїхатися. Але автомобіль ДЕО не повернув ближче до бордюру, а лише зупинився. В напрямку його руху не було ніяких перешкод для того щоб уникнути зіткнення оскільки він міг зїхати на ґрунтову дорогу, але він цього не зробив, оскільки вважав, що зїхати ближче до бордюру повинен був саме водій автомобіля ДЕО. Як сталося зіткнення пояснити не може. Вважає винним водія автомобіля ДЕО ОСОБА_3В,

Водій ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він 3 грудня 2017 року о 12- 30 годині, рухався по вулиці Станіславського від вулиці Українського козацтва в Лівобережному районі міста Маріуполя. Рухаючись біля ОШ № 51, на зустріч йому виїхав автомобіль ВАЗ 2107. Побачивши, що між двома автомобілями може не вистачити бокового інтервалу для розїзду, а він не може прийняти вправо, оскільки заважає бордюр та гілля дерев, він зупинився. Водій автомобіля, що рухався йому на зустріч ( ОСОБА_2І.) побачив що він зупинив автомобіль за 30-40 метрів, але не прийняв ніяких мір, щодо розїзду, у звязку з чим сталося зіткнення автомобіля ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_2 з його автомобілем ДЕО, який на час зіткнення стояв і не рухався. Вважає винним саме водія ОСОБА_2, оскільки він обєктивно виявив перешкоду, і мав можливість уникнути зіткнення.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення водіїв ОСОБА_2І та ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_1 суд прийшов до наступного.

Згідно ст.. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, та не відволікатися від керування цим засобом в дорозі.

Пунктом 13.3 ПДР України, передбачено, що при обгоні, випереджені, обїзді перешкоди чи зустрічному розїзді необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не утворювати небезпеки для дорожнього руху.

Як було встановлено в судовому засіданні, водій ОСОБА_2 рухаючись по вулиці Станіславського обєктивно мав можливість виявити перешкоду на своєму русі, та прийняти всі міри для безпечного розїзду з автомобілем ДЕО, скерувавши автомобіль в правий бік, чого водієм ОСОБА_2 зроблено не було.

Також суд звертає увагу, на той факт, що під час вільних пояснень, водій ОСОБА_2І, пояснював, що він керував транспортним засобом на зустріч автомобілю ДЕО, при цьому його права сторона автомобіля (праві передні та задні колеса) знаходилися на ґрунтовій дорозі. Таким чином водій ОСОБА_2 намагався довести до суду, що він вже прийняв всі міри щоб безпечно розїхатися із зустрічним автомобілем. Однак згідно схеми ДТП від 3 грудня 2017 року ( а.с.4) місце зіткнення знаходиться на відстані 1,74 метри від правого бордюрного каменю при ширині дороги 3,6 метри. Тобто зіткнення сталося майже по середині дороги. Також суд зауважує, що ширина автомобіля ВАЗ 2107 складає 1,6 метри, що також спростовує пояснення водія щодо руху частини автомобіля по ґрунтовій дорозі.

В судовому засіданні водій ОСОБА_2І, наголошував на тому, що окрім його провини в дорожньо транспортній пригоді, яка сталася, існує і провина водія ОСОБА_3 Зазначена провина складається в тому, що водій ОСОБА_3 виявив обєктивно аварійну обстановку повинен був прийняти вправо, чого він не зробив.

Пунктом 12.3 ПДР України встановлено, що під час виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій обєктивно може виявити, він повинен негайно прийняти міри щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу чи безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

З пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що він відповідно до п.12.3 ПДР України, застосував гальмування, оскільки обїхати перешкоду не надалося можливим у звязку з наявністю з правого буку в напрямку його руху бордюру, який обмежував маневр.

Суд звертає увагу, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності було складено відносно ОСОБА_2 а тому суд під час судового розгляду розглядає питання щодо адміністративного правопорушення з боку водія ОСОБА_2 і надає оцінку діям водія ОСОБА_3 тільки в рамках протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2

Відповідно до ст.. 129 Конституції України, суд розглядає справи на підставі змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Від призначення та проведення судової авто технічної експертизи водії відмовилися.

Таким чином суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 убачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, оскільки він порушив вимоги п.2.3 б, 13.3 ПДР України.

Дослідивши обставини, передбачені ст.ст. 34, 35 КпАП України, враховуючи особу правопорушника, його пенсійний вік, суд вважає необхідним піддати правопорушника адміністративному стягненню у вигляді мінімального штрафу на користь держави в межах санкції ст. 124 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 221, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу на користь держави в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352 (триста п"ятдесят дві) гривні 40 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя __________________ Шиян В.В.