Справа № 703/2994/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, Пасацька Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли із Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з проходженням військової служби фактично проживає на території військової частини НОМЕР_1 (ВО927) (код НОМЕР_2 ), яка базується в м. Сєвєродонецьк Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ,

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 29.08.2018 р. надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БР №021115, складеного поліцейським Лиманського ВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_2 ,: «17.08.2018 року о 02 год. 00 хв. на 89 км. автодороги Добропілля-Лиман ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-21103», д.н.з. НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей) від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленному законом порядку відмовився у присутності двох свідків, від керування усунений, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за шо передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання з`явився захисник, адвокат Шимановський А.В., який зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, бажає приймати особисту участь у судових засіданнях для надання відповідних пояснень, проте з огляду на особливості проходження ним військової служби не має можливості залишити місце служби на значний час, пов`язаний з явкою до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області через територіальну віддаленість. Заявив клопотання про передачу справи до Сєвєродонецького міського суду за підсудністю за місцем проживання ОСОБА_1 .

З`ясувавши думку захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи, встановлено наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «місце проживання (перебування) вказано: АДРЕСА_1 , проте відповідно до довідки, наданої захисником особи, що притягується до адміністративної відповідальності, №4041 від 13.09.2018 ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_5 (ВО927) з 10 лютого 2016 року (наказ командира частини №48 від 16.02.2016 р.) по теперішній час.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення визначено на 89 км. автодороги Добропілля-Лиман.

Місце обліку транспортного засобу не визначено.

Згідно вимог ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені ч.1 ст.130 цього Кодексу, також можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Враховуючи, що за місцем вчинення правопорушення справа підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області, а за місцем проживання Сєвєродонецькому міському суду Луганської області, тому зазначена справа цьому суду не підсудна.

Відповідно до вимог статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до положень ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Суду є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Згідно п.п. 25, 25 Рішення Європейського суду з прав людини в справі «Жук проти України» (набуло остаточного 11.04.2011) принцип процесуальної рівності сторін,

один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони. Це, в принципі, означає надання сторонам судового процесу можливості ознайомитись з усіма пред`явленими доказами і зауваженнями та прокоментувати їх, навіть якщо вони надані незалежним представником державної юридичної служби з метою здійснення впливу на рішення суду (див. рішення у справі "Кресс проти Франції" (Kress v. France) [ВП], N 39594/98, пункти 72 та 74, ECHR 2001-VI)… Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує, що особа, обвинувачена у вчиненні правопорушення, повинна за загальним правилом мати право бути присутньою та

безпосередньо брати участь у судовому засіданні стосовно встановлення обґрунтованості кримінального обвинувачення щодо неї. Це право презюмується самим поняттям змагального провадження та також може походити з гарантій, встановлених підпунктами (с), (d)

та (e) пункту 3 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) (див. рішення у справі "Сейдовіч проти Італії" (Sejdovic v. Italy) [GC], N 56581/00, пункт 81, ECHR 2006-II з подальшими посиланнями).

Крім того статтею 268 КУпАП визначено процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд дійшов до переконання про необхідність часткового задоволення заявленого захисником клопотання з метою забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 , у тому числі доступу до правосуддя, що визначено Конвенцією про захист прав людини і основоложних свобод.

Оскільки чинним КУпАП не визначено порядку передачі справи до іншого суду, при цьому у випадку застосування аналогії закону за положеннями КПК України, згідно з яким направлення провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін, а тому суд вважає необхідним, враховуючи усталену правову позицію, викладену в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14, повернути зазначені матеріали відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

На підставі викладеного при підготовці адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 працівниками поліції не виконані вимоги ст. 276 КУпАП, тому справу необхідно повернути Лиманському ВП ГУНП України у Донецькій області, для направлення справи до належного суду у відповідності до вимог ст. 276 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 276 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника, адвоката Шимановського А.В., задовольнити частково.

Матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повернути до Лиманському ВП ГУНП України у Донецькій області для усунення недоліків та звернення до належного суду відповідно до вимог ст. 276 КУпАП з урахуванням клопотання захисника, адвоката Шимановського А.В., за місцем проживання особи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.А. Пасацька