Справа № 214/5224/18
3/214/1842/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: б-р. Європейський 17/61, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №114574 від 02.08.2018 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що 02.08.2018 року о 02.40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Audi A4, р/н SB6736T, по автодорозі по вул. Володимира Великого біля буд.№32 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння: млява мова, сухість ротової порожнини, блідість обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану наркотичного спяніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не зявився, повідомлявся у встановленому законом порядку належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не відомі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_2 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 114574 від 02.08.2018 року слідує, що 02.08.2018 року о 02.40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Audi A4, р/н SB6736T, по автодорозі по вул. Володимира Великого біля буд.№32 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння, та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обовязково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані спяніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку.

Об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов'язкової наявності кваліфікуючої ознаки цього правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом в стані сп'яніння, а відтак спеціального субєкта водія.

Так, згідно з п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази того, що 02.08.2018 року ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, якою була причина його зупинки та підстави для предявлення вимоги пройти огляд на стан наркотичного спяніння. Єдиний наданий в підтвердження вказаних обставин рапорт інспектора ПП суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки в ньому відсутні відомості про причину зупинки ОСОБА_1 Разом з тим, за відсутності інших доказів, які б підтверджували дійсність даних, зазначених в рапорті, з огляду на явку субєктивність відношення інспектора ПП до ОСОБА_1, він не може враховуватися як належний доказ по справі.

Окремо уваги заслуговує процедура проведення огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_1 в приміщенні КП «Криворізький ПНД» ДОР.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного спяніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоровя, якому надається право проведення такого огляду з обовязковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери інспекторів ПП встановлено, що відеозапис розпочато вже в приміщенні медичної установи. Яким саме чином ОСОБА_1 було доставлено в КП «Криворізький ПНД» ДОР, не відомо. В присутності поліцейських та лікаря, лаборанта ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, виконуючи всі вказівки лікаря та відповідаючи на його запитання.

Відповідно до п.п.7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п.12 цього розділу.

Таким чином, в контекст п.п.11, 12 розділу ІІІ Інструкції, встановлення стану наркотичного спяніння шляхом проведення аналізу крові є альтернативою проведення аналізу за допомогою інших біоматеріалів, зокрема сечі чи слини, у випадку наявності обставин, які унеможливлюють їх відібрання.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що проведення лікарем медичного огляду ОСОБА_1 на встановлення стану наркотичного спяніння визначено здійснювати за результатами дослідження біосередовища ОСОБА_1, а саме сечі, для чого надано йому відповідний контейнер. Для здачі на аналіз сечі ОСОБА_1 в супроводі працівників поліції прослідував в окремий кабінет, де в їх же присутності здав біоматеріал (сечу). Однак лікар КП «Криворізький ПНД» ДОР наполягав на тому, що обсягу наданої ОСОБА_1 сечі недостатньо для проведення дослідження. ОСОБА_1 зазначав, що не може здати більше, проте від проходження медичного огляду не відмовлявся.

Судом встановлено, що всупереч п.п.11, 12 розділу ІІІ Інструкції лікар не запропонував ОСОБА_1 здати для проведення дослідження інші зразки його біосередовища, а наполягав на здачі виключно сечі, посилаючись на те, що в обємі, наданому ОСОБА_1, її недостатньо. Для відібрання цього біозразку ОСОБА_1 протримали в приміщенні КП «Криворізький ПНД» ДОР з 03.10 год. до 06.51 год. (запис №), після чого в присутності двох свідків зафіксували факт його відмови від проходження огляду на встановлення стану наркотичного спяніння. При цьому, наполягання лікаря-нарколога на здачі ОСОБА_1 для проведення аналізу за наявності можливості відібрання зразків інших біосередовищ, за якими можливо провести аналізи, що лікарем категорично та безпідставно відхилялось, суд розцінює як упереджене ставлення до ОСОБА_1 Від підписання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився у звязку з незгодою з інкримінованим йому правопорушенням, оскільки в черговий раз наполягав на тому, що від проходження огляду він не відмовляється.

За даних обставин суд критично оцінює письмові покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, в присутності яких працівники поліції зафіксували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в силу доведеності в ході судового розгляду відсутності добровільності та свідомості такої відмови водія, а відтак і відсутності події, яка складає обєктивну сторону інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Як слідує з висновку КП «Криворізький ПНД» ДОР, складеного 02.08.2018 року о 06.40 год., ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку. Доставлений для проведення огляду о 03.10 год. інспектором ПП ОСОБА_5 Тобто, між часом доставлення ОСОБА_1 для проведення огляду та фактичною фіксацією начебто його відмови від проходження огляду минуло понад 3,5 години. Вказані обставини в силу ст.266 КУпАП визначають недійсність наданого лікарем-наркологом висновку, а відтак і фіксацію відмови ОСОБА_1, оскільки огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Посилання медичних працівників на виявлення в наданій ОСОБА_1 для дослідження сечі наявності метамфетаміну, що зафіксовано на відеозаписі, суд не приймає до уваги, оскільки: 1) ОСОБА_1 інкриміновано факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, а тому результати такого огляду без їх належної фіксації в акті проведення огляду та висновку не мають значення; 2) медичні працівники посилалися на те, що обєму наданої ОСОБА_1 на дослідження сечі недостатньо, а тому відмовлялися надати висновок, хоча й стверджували, що в сечі виявили наявність наркотичних речовин.

Такий формалізований підхід медичних працівників до проведення огляду особи на встановлення стану наркотичного спяніння, поліцейських до оформлення матеріалів, фіксації відмови водія від проходження огляду, допущення грубих порушень процесуального порядку та процедури проведення огляду, оформлення матеріалів, хронологічності процесуальних дій, явне упереджене їх ставлення до ОСОБА_1, обмеження його права на захист, порушення права на недоторканість, приниження його честі та гідності шляхом проведення зйомки процесу здачі аналізів, проведення поверхневого огляду, суд розцінює як свідчення необєктивності під час вирішення питання про можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За даних обставин на переконання суду, протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, а викладені в ньому обставини не знайшли свого підтвердження та суперечать фактичним, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко