Справа № 199/6957/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 вересня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 18 серпня 1997 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 15 мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Резервна, б. 42, працюючого оператором лінії на ООО «Ганг»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2018 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 на перехресті вул. Полтавське шосе та вул. Белградська у м. Дніпро керував мотоциклом «Viper V250CR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, однак не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно 31 серпня 2018 року о 00 год. 50 хв. на перехресті вул. Полтавське шосе та вул. Белградська у м. Дніпро він керував мотоциклом «Viper V250CR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, де його зупинили працівники патрульної поліції. Підтвердив, що йому запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного спяніння та він відмовився оскільки в нього не було вільного часу і зранку йому потрібно було їхати на роботу. Вважає, що він відмовився від огляду з поважних причин.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та обєктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_1 підписаний без зауважень;

-рапортом працівника патрульної поліції ОСОБА_2, яким встановлений факт наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння та відмови останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного спяніння;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 за якими він пояснив, що від проходження огляду в лікарні для визначення стану наркотичного спяніння відмовляється, оскільки не має часу йому вранці потрібно на роботу;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного спяніння;

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, на якому зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння, пропозиція патрульного поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного спяніння та факт відмови останнього від такого огляду.

Заперечення ОСОБА_1 суд розцінює як усталена модель захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, та з цих підстав відхиляє.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1, визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозвязку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і суд кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачене стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з того, що відповідно до довідки Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, згідно бази «НАІС» ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При цьому, за п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 є «іншою особою», для якої передбачене покарання лише у виді штрафу.

За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

25.09.2018