Справа №705/3399/18
3/705/1353/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення адміністративного правопорушення,

- передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 172941 від 10.07.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 08.07.2018 року, о 15 год. 00 хв. за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинив відносно своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 домашнє насильство в сімї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав ОСОБА_2 та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров'ю.

В судове засідання ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов'язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов'язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обовязок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ. Однак дані матеріали оформленні неналежним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 256 КУпАП «Зміст протоколу про адміністративне правопорушення» - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності притягуються особи, за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 172941 від 10.07.2018 року не описано належним чином обєктивну сторону адміністративного правопорушення з врахування особливостей диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Насильство в сім'ї, це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї - умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності.

Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попередження насильства в сімї» визначено, що підставами для вжиття заходів з попередження насильства в сім'ї є: заява про допомогу жертви насильства в сім'ї або члена сім'ї, стосовно якого існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї; висловлене жертвою насильства в сім'ї або членом сім'ї, стосовно якого існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї, бажання на вжиття заходів з попередження насильства в сім'ї у разі, якщо повідомлення або заява надійшли не від нього особисто; отримання повідомлення про застосування насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення стосовно дитини, яка є членом цієї сімї, чи недієздатного члена сім'ї.

Незважаючи на вказані вимоги закону в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів відсутні відомості про склад сім'ї потерпілої та ОСОБА_1, які б слугували підставою для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. А саме, відсутні дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками, зазначеними у ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї».

Крім того, відповідно до ч.2 ст.277 КпАП України справа про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 173-2 КпАПУ, розглядаються протягом доби.

Частиною 2 статті 268 КпАП України встановлено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 173-2 КпАП України, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

Суддя, дослідивши протокол та додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, вважає, що протокол складений безпідставно, оскільки в протоколі відсутній опис обєктивної сторони відповідного адміністративного правопорушення з врахуванням особливостей диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги викладене, суддя вбачає підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя: Ю.В. Мазуренко