Провадження № 3/520/5984/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Одеського управління ДВБ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Одеса, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого поліцейським роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відомості про притягнення раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення у суду відсутні, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м.Одеса, провул.ВознесенськийАДРЕСА_1, за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, перебуваючи року на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до наказу Голови НПУ від 07.11.2015 року № 116 о/с, маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції, склавши присягу поліцейського, будучи попередженим про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфліктів інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги пункту ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказав на необхідність подання декларації за 2016 рік в строк до 01.04.2017 року відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що не зміг своєчасно подати електронну декларацію через неполадки в системі сайту НАЗК, та не мав наміру приховувати інформацію щодо свого майна та прибутку. Також, останній зазначив, що складання протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією є компетенцією НАЗК, а не ДВБ.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 попереджений про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфліктів інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є субєктом, на якого поширюється дія цього закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 будучи поліцейським повинен був подати електронну декларацію у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Проте, в порушення зазначених вимог Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 несвоєчасно подав електронну декларацію, а саме 05.04.2018 року о 21 годині 49 хвилин.

В ході судового розгляду поважних причин для несвоєчасної подачі ОСОБА_2 електронної декларації за 2017 рік встановлено не було.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується: витягом з наказу Голови НПУ від 07.11.2015 року № 116 о/с, згідно якого ОСОБА_2 призначено з 07.11.2015 року поліцейським роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції; інформацією щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_2, письмовою відповіддю Національного агентства з питань запобігання корупції від 04.07.2018 року, попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфліктів інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, та іншими зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

В частині доводів ОСОБА_2 про неможливість подання вчасно декларації через неполадки на сайті НАЗК, суд зазначає, що жодних доказів, які б вказані обставини підтверджували суду надано не було.

Згідно п.13 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», спеціально уповноважені субєкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вищевикладене в сукупності, свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, було складено належним субєктом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винного, обставини які пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що призначення найменшого стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КпАП України, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.172-6, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.