Справа № 720/892/18
Провадження 3/720/321/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що 24 травня 2018 року о 13 годині 15 хвилин по вул. Гагаріна в с. Топорівці Чернівецької області керував трактором марки «DF-250», держномер Т00128СЕ в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 24 травня 2018 року в с. Топорівці Чернівецької області керував трактором марки «DF-250», держномер Т00128СЕ в тверезому стані. Після того, як він загнав трактор на подвіря власного господарства, пішов до будинку та випив декілька чарок горілки. Далі його донька ОСОБА_2 та зять ОСОБА_3 побачивши його в нетверезому вигляді, почали сварки та побили його, у звязку із чим, він викликав поліцію. Останні не розібравшись у події, склали на нього протокол. Свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, оскільки не керував трактором у нетверезому стані. А тому просив провадження у справі закрити.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що працює інспектором Новоселицького відділення поліції та 24 травня 2018 року за викликом ОСОБА_1 група поліції виїхала в с. Топорівці Новоселицького району, де останній поскаржився, що його побили родичі, які в свою чергу повідомили, що ОСОБА_1 керував трактором в стані спяніння, а тому на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Факт керування ОСОБА_1 в стані спяніння був встановлений зі слів його родичів, які також були учасниками конфлікту. Інших доказів керування ним трактором в стані спяніння не було встановлено.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, працівника поліції, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного спяніння або відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до матеріалів справи додано протокол про адміністративне правопорушення, висновок лікарні та письмові пояснення свідків.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими виходячи з наступного.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, тоді як протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути достатнім доказом для встановлення вини особи, оскільки вина правопорушника повинна підтверджуватись сукупністю доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вищенаведені докази підтверджують лише факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані спяніння, в той час коли ним заперечується даний факт.

Пояснення родичів ОСОБА_1, що він приїхав до дому пяним, не підтверджують факт керування ним транспортним засобом в стані спяніння та не спростовують його твердження про те, що алкогольні напої він вжив після паркування трактору на подвіря господарства.

За вказаних обставин, висновок працівників поліції, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував трактором в стані алкогольного спяніння суперечить встановленим обставинам справи та зроблений на припущеннях, що відповідно до ст. 62 Конституції України є недопустимо.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Враховуючи на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, є обґрунтовані сумніви справжності обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які згідно ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1, а тому вважаю, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у звязку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: