Провадження № 33/4808/11/18
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О.Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 231315 від 23 липня 2018 року ОСОБА_2 23 липня 2018 року о 02 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Симоненка керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху і допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджується з постановою судді у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що його викликали в судове засідання 08 серпня 2018 року, де він заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю пошуку адвоката для його захисту по даній справі. Однак, його повідомили про відкладення розгляду справи на 10 серпня 2018 року, порушуючи ст. 277-2 КУпАП. Посилається на те, що станом на 10 серпня 2018 року він фізично не встиг у такий короткий термін укласти договір з адвокатом про надання правової допомоги. Вважає, що, оскільки у такий спосіб суддею порушено його право на захист, винесена постанова є незаконною. Вказує, що суддя суду першої інстанції при винесенні рішення обмежився виключно даними з протоколу про адміністративне правопорушення і залишив поза увагою обставини, які необхідно було дослідити, а саме встановлену законодавством процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Звертає увагу на порушення працівниками поліції порядку складання протоколу через те, що йому не було роз'яснено його права та обов'язки. Вказує, що копію протоколу йому не надіслано працівниками поліції на його адресу, та не вручено в суді першої інстанції, що є порушенням права на захист. Підсумовує, що наведені ним обставини, а також відсутність в матеріалах справи достовірних допустимих даних про доведеність факту сп'яніння, постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник ОСОБА_4, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КК України. Повідомили, що жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, доводи захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову.

Під час апеляційного провадження встановлено, що копію протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, після відмови ОСОБА_2 від отримання копії на місті його складання, не було направлено на його адресу уповноваженою посадовою особою, що склала протокол, а також не вручено судом першої інстанції під час судового засідання 08 серпня 2018 року.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа «Озтюрк проти Німеччини», «Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства»).

При цьому, Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа «Гурепка проти України»), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення, повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов'язки, мати захисника та інші.

Під час апеляційного розгляду 12 вересня 2018 року ОСОБА_2 вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, тому вважаю в такий спосіб поновленим право на захист від конкретного обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Під час перегляду справи про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що було порушено його право на захист.

Так, 08 серпня 2018 року за клопотання ОСОБА_2 відкладено розгляд справи на 10 серпня 2018 року.

ОСОБА_2 апеляційній скарзі зазначає, що таке клопотання було зумовлене його наміром скористатися правовою допомогою адвоката.

За приписами ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Між тим, справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2, який не був своєчасно, у відповідності до ст. 277-2 КУпАП не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, повідомлений про час та місце розгляду справи.

Більше того, суддя приймає рішення про відкладення судового розгляду виключно у разі встановлення необхідних для цього підстав, зокрема таких, при яких неможливо продовжувати подальший розгляд справи.

В даному випадку, за відсутності інших відомостей, відкладено розгляд справи з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_2 користуватися юридичною допомогою адвоката.

Враховуючи обставини справи, не вважаю час, на який відкладено розгляд справи з 08 серпня на 10 серпня 2018 року, достатнім для залучення захисника.

Крім того, матеріали справи вказують на те, що на час розгляду справи відомості про залучення захисника були відсутні.

Крім того, копію протоколу про адміністративне правопорушення не вручено судом першої інстанції для можливості реалізації права на захист від конкретного обвинувачення.

За таких обставин, ОСОБА_2 був позбавлений в повній мірі можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Наведене свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема права на захист.

Крім цього, положеннями ст. 283 КУпАП закріплено, що постанова судді у даному випадку повинна містити, крім іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом у повній мірі дотримано не було.

Із змісту постанови судді, винесеної за результатами розгляду справи, слідує, що суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не з'ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема, щодо події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, не відображено їх у постанові.

Постанова судді не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, лише встановлено, що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

По справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю доведеним, що 23 липня 2018 року о 02 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Симоненка ОСОБА_2, який керував транспортним засобом ««Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 23 липня 2018 року серії БД № 231315 (а.с. 1), письмовими пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 3), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на долученому Управлінням патрульної поліції в м. Івано-Франківську компакт-диску «DVD-R» (а.с. 4).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 липня 2018 року серії БД № 231315 (а.с. 1), ОСОБА_2 23 липня 2018 року о 02 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Симоненка керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою Drager Alcotest чи в медичному закладі ОНД відмовився в присутності двох свідків. Порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою - інспектором взводу І роти ІІ БУПП лейтенантом поліції Солониною Т.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 3), вони 23 липня 2018 року о 02 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Симоненка, буд. № 30А, були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 В їх присутності вказаний водій відмовився, у встановленому законом порядку, від медичного огляду в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп'яніння.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків немає, пояснення отримані у встановленому законом порядку передбаченими способами, засвідчені їхніми власноручними підписами. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи , , , , , та , які міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи, на яких відображено та безсторонньо зафіксовані нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції деякі обставини події, а саме: оголошення причин зупинки; як водій на пропозицію працівників поліції відмовляється надати документи, вказує, що їх немає; зазначає свої дані, поліцейський оголошує, що вбачає у водія ознаки алкогольного сп'яніння; поверхнева перевірка водія та транспортного засобу; як поліцейський пропонує при свідках водію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння та на місці зупинки за допомогою «Драгера», водій не погоджується; поліцейський про свідках пропонує пройти огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога, водій не погоджується; оголошення змісту протоколу; як водій не згоден розписатися про те, що його повідомили про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді, не бажає надавати пояснення, розписуватися у протоколі про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та отримання копії протоколу.

Той факт, що під час складання протоколу працівник поліції називав свідків понятими, не впливає на доведеність скоєння правопорушення, а тому не може бути підставою для визнання пояснень вказаних осіб неналежними доказами, як про це просить адвокат.

Так, ОСОБА_2 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП. Сторона захисту не заперечує, що цей факт мав місце.

Відносно порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння вважаю, що його працівниками поліції дотримано у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

У протоколі вказано про наступні ознаки алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 - характерний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці.

Аналіз змісту відеозаписів дає підстави для висновку про наявність у ОСОБА_2 таких ознак алкогольного сп'яніння як хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Сторона захисту не наводить жодних заперечень щодо законності підстав вважати працівнику поліції, що ОСОБА_2 з огляду на виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, перебуває в такому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного випливає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров'я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджують, що ОСОБА_2 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров'я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення, а тому доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Апелянт, стверджуючи про свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, фактично заперечує факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, однак не наводить жодних доводів, які б свідчили, що він погодився на законну вимогу працівника поліції.

Під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що при складені протоколу йому як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснювали права та обов'язки.

Враховую, що інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про її права створює можливості для їх реалізації. Відповідно, тільки у такому випадку будуть дотримані принципи провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі забезпечення права на захист.

Відтак, в суді апеляційної інстанції вжито всіх заходів для реалізації ОСОБА_2 права на захист, роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, останній користувався правовою допомогою захисника.

Більше того, те, що ОСОБА_2 поліцейські не роз'яснювали права та обов'язки, не впливає жодним чином на висновки відносно порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння чи факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Судження апелянта щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, спрямовані на уникнення від відповідальності за фактично скоєне діяння.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій сторона захисту не навела переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 як і події, так і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_2 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, переглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки саме такого правопорушення, та його дії необхідно кваліфікувати саме за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 23 липня 2018 року, а на час прийняття рішення апеляційним судом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло