Справа № 456/3024/18
Провадження № 3/456/1301/2018
ПОСТАНОВА

іменем України

23 жовтня 2018 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Моршинський завод мінеральних вод «Оскар», оператор, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 24 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. на автодорозі Київ-

Чоп 612 км. керував транспортним засобом КІА СЕЕD д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив п 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав повністю, зазначив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, щиро розкаявся, просить суд задоволити клопотання ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини» про передачу його на поруки.

Адвокат ОСОБА_1 просить суд задоволити клопотання ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини» про передачу ОСОБА_2 на поруки.

16.10.2018 р. на адресу суду надійшло клопотання ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини» про звільнення від відповідальності та передачу ОСОБА_2 на поруки.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з'ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків для притягнення особи до відповідальності за наявності її вини, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи суд вважає, що таких достатньо для прийняття законного та обгрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, 24 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. на автодорозі Київ-

Чоп 612 км. керував транспортним засобом КІА СЕЕD д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Крім повного визнання вини ОСОБА_2, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозвязку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №064914 від 24.07.2018 р., з якого вбачається, що ОСОБА_2 24 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. на автодорозі Київ-

Чоп 612 км. керував транспортним засобом КІА СЕЕD д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив п 2.5 ПДР /а.с.1/;

- поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_2, який повністю визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щиро розкаявся та просить суд передати його на поруки ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини»;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, відповідно до яких останній пояснив, що 24 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Чоп 612 км. був свідком як ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився/а.с.4/;

- аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, відповідно до яких останній пояснив, що був свідком як ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився /а.с.5/;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події від 24.07.2018 р., з якого вбачається, що /а.с.2/; ОСОБА_2 24 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. на автодорозі Київ-

Чоп 612 км. від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідків /а.с.3/;

- відомостями про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. /а.с.6/.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно повязані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу чи події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

Суд вважає, що не підлягає до задоволення клопотання ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини» про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на розгляд колективу ГО, та не бере до уваги доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката в частині звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд колективу ГО, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа звільняється від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Факт наявності клопотання про передачу матеріалів на розгляд колективу не є сам по собі підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, адже прийняття такого рішення можливе за певних умов і не є обов'язком, а правом органу, що уповноважений вирішувати справу.

Вирішуючи питання про можливість задоволення клопотання ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини», суд враховує характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення на транспорті, ступінь його вини та дані про особу, наявність обставини, що пом'якшує відповідальність, до якої слід віднести щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Суд вважає, що діями ОСОБА_2 грубо порушені Правила дорожнього руху України та вчинене ним порушення має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоров'ю та майну самого порушника та інших осіб, оточуючим об'єктам державного, колективного або приватного майна.

В той же час, ОСОБА_2 та його адвокатом не наведені виняткові обставини, за яких було скоєно таке правопорушення, та наявність яких істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, сукупність яких поза всяким розумним сумнівом свідчила б про те, що до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Крім того, ОСОБА_2 та його адвокат не вказує на виключні обставини або крайню необхідність, які б свідчили про вимушене грубе порушення ним Правил дорожнього руху.

Таким чином, для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень, застосування заходу громадського впливу із звільненням від адміністративної відповідальності буде недостатнім, тому суд вважає, що в даному випадку слід застосувати захід адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Доводи сторони захисту про наявність на утриманні у ОСОБА_2 малолітньої дитини та систематичне здійснення транспортних перевезень, які не доведені жодними доказами, не спростовує висновків суду про те, що на ОСОБА_2 слід накласти стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вказана норма закону є імперативною, а підстав для застосування ч.1 ст.21 КУпАП, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 /триста пятдесят дві/ грн. 40 коп.

Розяснити ОСОБА_2, що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В задоволенні клопотання ГО «Спілка учасників АТО Стрийщини» про звільнення від відповідальності та передачу ОСОБА_2 на поруки відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя ОСОБА_6