№3/755/5275/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 189562, ОСОБА_1, 23 червня 2018 року об 11 годині 30 хвилин, керував автомобілем «BMW 520», д/н НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Р. Окіпної, 3, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови та координації рухів; зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 23 червня 2018 року, о 11 годині 30 хвилин, він рухався на автомобілі «BMW 520», д/н НОМЕР_1 по вул. Р. Окіпної у м. Києві, не порушуючи ПДР України, однак, був зупинений працівниками поліції. Після зупинки, він пред'явив поліцейським усі необхідні документи, однак, на його запитання про причину зупинки, співробітник поліції не відповів, а взяв його документи та пішов їх перевіряти до службового автомобілю. У той момент він сильно поспішав з роботи додому до його хворої на цукровий діабет дитини, якій об 11 годині 30 хвилин необхідно було робити важливий для її життя укол інсуліну (на підтвердження хвороби дитини надав суду медичну документацію) та це все він пояснив співробітнику поліції, який відповів, що все займе декілька хвилин і він поїде. Прочекавши десять хвилин, він попросив співробітників поліції увійти в його ситуацію, на що працівник повідомив, що він веде себе неадекватно та почав перевіряти його на ознаки сп'яніння. Потім, співробітник поліції повідомив, що також поспішає та викликав інший наряд поліції. Приїхавши, працівники викликаного наряду поліції, почали цікавитися, навіщо їх викликали, оскільки він вів себе адекватно та ввічливо. Попередній працівник поліції почав говорити про те, щоб його везли на огляд до КМНКЛ «Соціотерапія», при цьому, не повідомивши, що він може відмовитися від проходження огляду, а потім самостійно звернутися на огляд протягом двох годин. Коли його привезли до лікаря, то на той час у нього не було, а ні часу, а ні коштів, оскільки йому терміново необхідно було бути вдома, у зв'язку з чим, він відмовився проходити огляд. Співробітники поліції зупинили двох свідків для складання протоколу. Свідки поліцейським зазначали те, що він знаходиться у цілком адекватному стані й ознак сп'яніння вони у нього не вбачають, однак, ті наголосили на тому, що вони засвідчують лише факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

У судове засідання були викликані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які надали суду пояснення про те, що 23 червня 2018 року їх зупинили працівники патрульної поліції та попросили бути свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, на що вони погодилися. Однак, зазначили, що, на їх погляд, ОСОБА_1 перебував у цілком адекватному стані і будь-яких ознак алкогольного, або наркотичного сп'яніння у нього не було, про що вони вказували.

Інспектор патрульної поліції роти № 3 батальйону № 3 УП поліції України в м. Києві до суду з'явився та пояснив, що 23 червня 2018 року його наряд викликали колеги на вул. Р. Окіпної у м. Києві для оформлення протоколу відносно ОСОБА_1, оскільки вони терміново поспішали на виклик. Коли вони прибули на місце, то він особисто звернув увагу на те, що ОСОБА_1 був у цілком в адекватному стані й будь-яких ознак наркотичного або алкогольного сп'яніння у нього візуально не вбачалося та огляд ОСОБА_1 вони за тими ознаками, що вказані в протоколі, не проводили, однак, оскільки його попередні колеги вже почали оформлювати на останнього протокол, то йому необхідно було його завершити і факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, засвідчував вже він. Зокрема, зазначив, що ОСОБА_1 не було роз'яснено його право самому звернутися до лікаря-нарколога і з цього приводу не було надано направлення на такий огляд.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи неодноразово було відкладено для виклику до суду інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві, який складав протокол про адміністративне правопорушення, свідків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Так, згідно зі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про закриття провадження, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: