Справа №759/9423/18 Головуючий в суді І інстанції: Новик В.П.
Провадження № 33/824/754/2018 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду АвраменкоМ.Г.,

за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_3 06.06.2018 об 08-44 годині будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 на Ірпінському шосе, 8 в м. Києві, з ознаками алкогольно сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, проте від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Святошинчького районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що не приймав участі в судовому засіданні, судових повісток не отримував, про винесене рішення дізнався випадково.

На думку ОСОБА_3 постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушенням матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що транспортний засіб «Опель» належить компанії UAB «Lagardika». В робочих цілях ОСОБА_3 періодично використовував даний автомобіль на підставі довіреності, виданої керівником фірми. 05.06.2018 йому зателефонував знайомий та повідомив, що транспортний засіб знаходиться на узбіччі Ірпінського шосе. 06.06.2018 приблизно о 8 годині ранку ОСОБА_3 разом із знайомим, на його автомобілі виявили перевернутий автомобіль «Опель» з ознаками ДТП. Оглянувши автомобіль, став чекати евакуатор. Під час очікування до нього під'їхали працівники поліції та викликали швидку допомогу. Відповідно до медичної довідки Ірпінською центральною лікарнею, травм черепа в нього не виявлено.

Зазначає, що під час складання протоколу був відсутній, тому не мав можливості внести до нього свої зауваження та заперечення. Копію протоколу не отримував, ознайомився з ним під час ознайомлення з матеріалами справи 10.09.2018.

Письмові пояснення свідків, долучені до матеріалів справи, не можуть бути достатнім підтвердженням того, що саме він керував автомобілем, оскільки вони складені на формальних бланках і всі дані з них, за виключенням підписів свідків, внесені самими працівниками поліції. До того ж, про те, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем свідкам повідомили працівники поліції. Очевидцями ДТП дані особи не були.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та пояснення свідка, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Наведені ОСОБА_3 підстави для поновлення строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Із матеріалів провадження вбачається, що останній копію постанови від 19 липня 2018 року отримав 10 вересня 2018 року. Дана обставина дає підстави для визнання причин пропуску строку на подачу апеляційної скарги поважними у зв'язку із чим вказаний строк підлягає поновленню.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-протоколом БД №074751 про адміністративне правопорушення від 06.06.2018 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2018 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- інформацію, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції;

-іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП, як особу, що керувала транспортним засобом і відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі про те, що не він керував автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_2та 06.06.2018 разом з його знайомим ОСОБА_6 виявили перевернутий автомобіль «Опель» з ознаками ДТП, не звільняють його від відповідальності та не можуть бути підставами для скасування постанови суду. Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, апелянтом, під час судового засідання, надано не було.

Не спростовують доведеність вини ОСОБА_7 показання свідка ОСОБА_6 який пояснив, що 06.06.2018 зателефонував ОСОБА_3 і попросив разом поїхати знайти автомобіль «Опель», який знаходиться по шосе з м. Ірпінь в напрямку м. Києва з ознаками ДТП. Цього ж дня разом з ОСОБА_3 на автомобілі ОСОБА_6 вони знайшли автомобіль «Опель». Після чого, він залишив ОСОБА_3, оскільки були свої справи.

Інші доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують покарання, зокрема, не визнання вини та відсутність каяття, характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу, ступінь та доведеність його вини, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко