Справа № 359/4194/18 Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/780/779/18 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк О. В.
Категорія 147 07.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Герасимчука С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною захисника Герасимчука С.П. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 19 травня 2018 року, близько 23 години 15 хвилин, в м. Бориспіль Київської області, по вул. Київський шлях, 77, керував автомобілем марки «Mercedes Benz Sprinter 208», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з'ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указав на те, що ОСОБА_2 не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та фактично був позбавлений можливості здійснити ефективний захист, а копію постанови отримав поштовим повідомленням 11.07.2018. Вважав, що працівниками поліції при оформленні матеріалів були порушені вимоги інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що виключало можливість їх покладення в обґрунтування вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. Просив поновити строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову судді, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, захисника Герасимчука С.П., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає до задоволення, а сама апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Доводи клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи суддею Бориспільського міськрайонного суду. Ця обставина, у поєднанні із фактом направлення ОСОБА_2 копії постанови, призвела до пропуску строку на подачу апеляційної скарги. Проте, цю причину пропуску зазначеного строку суд визнає поважною і вважає за необхідне цей строк поновити.

Висновки судді місцевого суду про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та винності ОСОБА_2 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами, серед яких: письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння; розпискою громадянина ОСОБА_6 про прийняття ним автомобіля «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1, зобов'язання доставити його до певного місця та зобов'язання не допускати до керування ОСОБА_2 Ці висновки стверджуються відеозаписом фіксування події адміністративного правопорушення із нагрудних камер поліцейський на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння. Оцінюючи цей доказ, суд зважає на те, що він є об'єктивним, оскільки на ньому зафіксовані: факт виявлення події адміністративного правопорушення, поведінка у ході з'ясування обставин правопорушення як працівників поліції, так і правопорушника ОСОБА_2, зафіксовані види та сутність процесуальних дій вчинених працівниками поліції, а також порядок та процедуру фіксації адміністративного правопорушення. Суд звертає увагу на те, що зазначений запис працівниками поліції проводився відкрито та очевидно для ОСОБА_2, про що він сам підтвердив у суді апеляційної інстанції, пояснивши, що йому відомо про наявність цього запису. Суд також звертає увагу на те, що ні правопорушником, ні захисником не оспорена достовірність тих даних, які встановлюються за допомогою цього запису, а сутність і якість запису дають можливість встановити час коли він здійснювався, унікально ідентифікувати особу щодо якої в подальшому був складений протокол про адміністративне правопорушення, та транспортний засіб на якому ця особа переміщувалась. У зв'язку із викладеним, суд приймає зазначений доказ. Належним чином дослідивши наведені докази та давши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, правильності кваліфікації його дій та на законних підставах, із дотриманням вимог ст.ст. 23 і 33 КУпАП наклав на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Оцінюючи апеляційну скаргу захисника Герасимчука С.П., поданої в інтересах ОСОБА_2, суд приходить до висновку про те, що вона не містить доводів, які би слугували підставою зміни чи скасування постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 15.06.2018 року.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині того, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, із зазначеного вище відеозапису вбачається те, що працівники поліції неодноразово, на протязі тривалого періоду часу, пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, надаючи йому право вибору: як пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічних засобів на місці події, так і у медичному закладі. Такі пропозиції до ОСОБА_2 працівниками поліції були висловлені і у присутності свідків, які в подальшому зафіксували відмову ОСОБА_2 від проходження огляду. На неодноразові пропозиції працівників поліції ОСОБА_2 не реагував, не висловлюючи при цьому будь-якої незгоди із діями працівників поліції, та не пояснюючи причини своєї поведінки. Ці дії обґрунтовано працівниками поліції були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп'яніння. Із таким висновком погодився суддя місцевого суду та погоджується суд апеляційної інстанції вважаючи при цьому доведеним те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як за допомогою технічних засобів, так і у медичному закладі.

За змістом ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп'яніння є діями, які самі по собі утворюють об'єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Аналіз цієї норми закону дає підстави стверджувати те, що для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння не має правового значення та обставина, чи дійсно ця особа перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

Не є порушенням закону скерування справи для розгляду до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Як вбачається із матеріалів справи, правопорушення було вчинене на території, яка підпадає під юрисдикцію Бориспільського міськрайонного суду. Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП за місцем обліку транспортного засобу або місцем проживання правопорушника є виключенням із загального правила. Відповідно до положень КУпАП можливість вибору суддею місця розгляду справи у випадку наявності альтернативи виключається. Наведене указує на те, що справа розглядалась у Бориспільському міськрайонному суду на законних підставах, а даний факт будь-яким чином не міг вплинути та об'єктивність її розгляду.

Суд погоджується із доводами апеляційної скарги в частині порушення права ОСОБА_2 на захист, яке проявилось у розгляді суддею справи у його відсутність за умови неналежного повідомлення про час та місце розгляду справи. Матеріали справи указують на те, що зазначене порушення вимог КУпАП дійсно мало місце. Поряд із цим, суд вважає, що зазначене право ОСОБА_2 було повність відновлене у суді апеляційної інстанції. Так, ОСОБА_2 був присутній при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, дав пояснення, скористався правовою допомогою захисника. Його клопотання про допит свідка ОСОБА_7 було задоволене і цей свідок був допитаний у суді апеляційної інстанції. При цьому суд вважає, що усі доводи, висловлені як ОСОБА_2, так і його захисником на захист ОСОБА_2, не спростовують висновків судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, необхідність накладення на нього стягнення, щодо виду та розміру накладеного стягнення. Так показання свідка ОСОБА_7 не спростовують даних, які встановлені за допомогою відеозапису, оцінка якому була надана вище. Доводи ОСОБА_2 про застосування щодо нього насильства із сторони працівників поліції суд вважає надуманими і такими, які дані із метою штучного створення обставин для закриття провадження у справі. Так, із зазначеного вище відоезапису вбачається, що працівники поліції вели себе коректно, не допускаючи будь-яких дій, які би виходили за межі наданих їм повноважень, могли би бути розцінені як тиск на правопорушника чи інших осіб, принижували би честь та гідність як правопорушника, так і інших осіб. Розрив у часі запису між його окремими частинами не визнається порушенням будь-яких нормативних документів. Посилання ОСОБА_2 на те, що саме протягом цього проміжку часу до нього було застосоване насильство судом не сприймається, оскільки із запису, який був розпочатий після розриву у часі вбачається, що обстановка у місці фіксації правпорушення спокійна, будь-хто із учасників подій не схвильований та не висловлює претензій. Суд при цьому також враховує те, що ОСОБА_2 після складання протоколу про адміністративне правопорушення не звертався до будь-якого органу чи будь-якої службової особи із скаргами на протиправні дії працівників поліції.

Таким чином суд приходить до висновку, що наведені як ОСОБА_2 так і його захисником доводи не спростовують висновків судді Бориспільського міськрайсуду, які викладені в постанові від 15.06.2018 року у зв'язку із чим, не можуть бути підставами для скасування цієї постанови, у зв'язку із чим суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Захиснику ОСОБА_3 поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.В. Ігнатюк