П О С Т А Н О В А

Іменем України

9 січня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, головного бухгалтера ТОВ «Магнолія Ресурс», РНОКПП НОМЕР_1, інші відомості про особу відсутні і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок ризикових платників та моніторингу ризикових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 порушниця ОСОБА_3 «вчинила порушення п. 134.1 ст. 134 ПК України, а саме заниження сум податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік 5244239 грн., за 2017 рік 8950053,60 грн.; п. п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в державний бюджет на суму 3378087,05 грн. та завищено суму відємного значення податку на додану вартість на суму 221860 грн.», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не зявилася, заяви про відкладення розгляду справи не подала, в звязку з чим суд розглядає справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог статті 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушниці, як про це зазначено в протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

В протоколі в порушення вимог статті 256 КУпАП ініціатором його складення зазначені неповні відомості про особу, зокрема, не зазначені день, число та місяць її народження, освіта, сімейний стан правопорушниці, чи притягувалася вона раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної), документ, що посвідчує особу порушниці, що свідчить про не встановлення її особи, а отже і можливості перевірки причетності її до скоєного та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи.

Отже, суд вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 у визначеному законом порядку не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, їй не розяснювались, в звязку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності. Суд вважає також невстановленою ініціатором складення протоколу особу порушниці. З цих підстав суд вважає, що докази обвинувачення порушниці одержані незаконним шляхом.

Крім того, ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не передбачає відповідальності за дії, які інкримінуються порушниці та зазначені в фабулі, викладеній в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, що позбавляє суд можливості накладати на особу адміністративне стягнення.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко