ПОСТАНОВА

17.10.2018 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області ОСОБА_1,

за участю прокурора Озерського Е.Е.,

особи, яка притягується до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 4 Жмеринського міськрайонного суду справу відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого першим заступником начальника виробничого підрозділу Жмеринської дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "українська залізниця" Міністерства інфраструктури України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, - про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом № 220 від 21 вересня 2018 року, складеного оперуповноваженим відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунального господарства, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4, ОСОБА_2, будучи відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини другою статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2017 рік не до 1 квітня 2018 року, як то передбачено частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а лише 6 квітня 2018 року.

Своїми діями, робить висновок автор протоколу, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

У вчиненні цього адміністративного правопорушення ОСОБА_2 у судовому засіданні себе винуватим не визнає і пояснює, що в березні 2018 року отримав довідку про свої доходи з фіскальної служби. 26 березня 2018 року він заповнив декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2017 рік, при цьому йому допомагала начальник фінансово-економічного відділу ОСОБА_5. Після вводу даних він відправив декларацію і йому на моніторі комп'ютера висвітлилось повідомлення наступного змісту "Вітаємо, ви надіслали декларацію". Однак пізніше, від цього ж начальника фінансово-економічного відділу, він дізнався, що підтвердження про надсилання декларації повинно надійти також на його електронну пошту. Коли він надсилав електронні декларації в попередні роки, ніколи не перевіряв наявність такого підтвердження. Таке повідомлення йому на електронну пошту не надійшло. Тому йому довелося повторно надіслати декларацію 6 квітня 2018 року. Після цього надйшло підтвердження на електронну пошту. В результаті цього з поданням декларації ОСОБА_2 запізнився на 1 тиждень. Пояснює, що у нього не було умислу на несвоєчасне відправлення декларації. Претензій до нього зі сторони контролюючих органів з приводу зазначення у декларації неправдивих відомостей до цього часу немає, до яких-небудь негативних наслідків подання ним декларації на 7 днів пізніше не призвело. Тому вважає, що вчинив правопорушення з необрежності, не визнає себе винуватим.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона працює на посаді начальника фінансово-економічного відділу виробничого підрозділу Жмеринської дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" Міністерства інфраструктури України. Вона також є особою, яка зобов'язана подавати щорічну декларацію. При подачі декларації виникало дуже багато питань щодо правильності оформлення, тощо. Тому ОСОБА_5 допомагала ОСОБА_2 у подачі декларації. 26 березня 2018 року вона особисто бачила, як ОСОБА_2 відправив заповнену декларацію та те, що на моніторі його комп'ютера висвітилось повідомлення наступного змісту "Вітаємо, ви надіслали декларацію". Через деякий час ОСОБА_5 поцікавилась у ОСОБА_2, чи надійшло йому підтвердження про подачу декларації на електронну пошту та дізналася, що таке підтвердження ОСОБА_2 не отримував. Тому 6 квітня 2018 року з її допомогою шляхом неодноразових спроб ОСОБА_2 все ж успішно подав декларацію та отримав підтвердження про це на електронну пошту.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні наголосив, що в діях ОСОБА_2 відсутній умисел на несвоєчасне подання декларації. Несвоєчасне подання декларації відбулось у зв'язку з некоректною роботою електронної системи подання декларацій. Просив закрити справу у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_2 мав можливість своєчасно подати щорічну декларацію, однак без поважних причин цього не зробив. Тому він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП, за вчинення якого і повинен нести адміністративну відповідальність.

Заслухавши учасників розгляду справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 є субєктом цього адміністративного правопорушення (а.с.27, 28-32).

Декларація ним подана 6 квітня 2018 року (а.с.36).

Ці факти не оспорюються, визнані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог частини другої статті 7 та статей 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного та повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення в точній відповідності з законом, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Суддя зобовязаний зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, враховую :

1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації;

2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, за минулий рік;

3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; а правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Спираючись на положення Закону України «Про запобігання корупції», слід констатувати, що субєктом правопорушень, повязаних із корупцією, можуть бути тільки ті самі особи, які є субєктами корупційних правопорушень. За своїм юридичним складом вчинене такою особою протиправне діяння хоч і не належить до корупційних правопорушень, але вчиняється з використанням службового становища, у звязку зі службою. Протиправні діяння цього виду вчиняються також умисно, можуть полегшувати (спрощувати, прикривати) скоєння корупційних правопорушень, а також мати суміжні склади з корупційними правопорушеннями.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про умисність або корисливий мотив діяння або бездіяльності ОСОБА_2, не встановлені вони і в ході судового розгляду, під час якого не здобуто доказів щодо вчинення ОСОБА_2 корупційного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП. Вчинення цього діяння через необережність, як встановлено у судовому засіданні, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виносячи постанову про закриття справи, враховую, що постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та шляхом всебічного, повного і обєктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Керуючись статтями 7, 172-6, 245, 247, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Справу відносно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області на протязі десяти днів з дня її проголошення.

Суддя К.Шепель