415/5034/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.18 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 122-2, 123 ч.2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2018 року о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, по вулиці Незалежності, 92 міста Лисичанська, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовилась в присутності двох понятих, чим порушила п.2.5 ПДР України.

16 червня 2018 року о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, по вулиці Незалежності, 92 міста Лисичанська, здійснила виїзд на залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушила п.20.5 в ПДР України.

16 червня 2018 року о 20 годині 55 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, по вулиці Незалежності, 92 міста Лисичанська, проігнорувала вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового сигналу та ввімкненого маячку синього та червоного кольору, була зупинена шляхом переслідування, чим порушила п. 2.4 ПДР України.

У судове засідання правопорушниця ОСОБА_1 не зявилася, про необхідність явки до суду повідомлялася належним чином. 17 липня та 08 серпня 2018 року надала суду заяви про відкладення розгляду справи, у звязку з чим, судом, на підставі ст. 268 КУпАП, з метою дотримання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, розгляд справи неодноразово відкладався.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «ОСОБА_3 проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушниця ОСОБА_1, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (16.06.2018) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб зявитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, та уникнення відповідальності, за вчинене правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і звязку.

На думку суду, неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 122-2, 123 ч.2 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена:

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно з якими, 16.06.2018 р. приблизно о 21.20 годині, вони були запрошені інспектором ПП в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння водія автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. У водія виявлені наступні ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. В їх присутності гр.ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя, який має право на проведення такого огляду. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку гр.ОСОБА_1 відмовилась в їх присутності (а.с.4,5);

переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1, 16 червня 2018 року, керуючи транспортним засобом, здійснила виїзд на залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), проігнорувала вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового сигналу та ввімкненого маячку синього та червоного кольору, та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовилась в присутності двох понятих (а.с.12);

рапортом інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Луганській області ДПП ОСОБА_6 (а.с.6);

рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Луганській області ДПП ОСОБА_7 (а.с.7).

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки, наданої інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ДПП, згідно бази даних «НАІС» ГЦС МВС України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчення водія не отримувала (а.с.9).

З довідки, наданої поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_8, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності по ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувалась (а.с. 10).

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 122-2, 123 ч.2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді. Дії ОСОБА_9 за ст. 130 ч.1 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона керуючи транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовилась; за ст.123 ч.2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона здійснила в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений; за ст. 122-2 КУпАП, кваліфіковані правильно, оскільки вона не виконала вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила три правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ст.122-2 КУпАП, ст.123 ч.2 КУпАП та ст. 130 ч.1 КУпАП, правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкції ст.ст. 122-2, 123 ч.2 КУпАП, тому адміністративне стягнення їй необхідно призначити в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці, ступінь її вини, та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 відповідно до протоколу - не працює, особою з інвалідністю не являється.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність правопорушниці, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд не вбачає.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає накладення штрафу для водіїв у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи викладене, суд вважає, що правопорушниці ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, без застосування стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 122-2, 123 ч.2 221, 284, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 122-2, 123 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) 40 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Київі/м.Київ/22030106, код за ЄРДПОУ: 37993783, казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: А.Г. Березін