Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/637/18
Єдиний унікальний № 331/3389/18 Головуючий в 1-й інстанції - Баруліна Т.Є.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 14 травня 2018 року відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 14.05.2018 року о 04:02 год. в м. Запоріжжі вул. Перша Ливарна, 17 водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом TОYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з роту, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ з використанням спеціального технічного приладу Drager Alcotest та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Від керування ТЗ відсторонений, ТЗ передано гр. ОСОБА_4 Своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність по ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, оскільки, він у своїх поясненнях суду показав, що причиною зупинки керованого ним транспортного засобу виявилось те, що він не ввімкнув сигнал повороту при виконанні повороту автомобіля, але за це порушення йому на місці виписали відповідну постанову за ст. 122 ч.2 КУпАП, і він сплатив за це штраф, про що свідчить копія відповідної квитанції у матеріалах справи. Стосовно вимог проходження огляду на стан сп'яніння, він пояснив, що вважав ставлення патрульних поліцейських до себе упередженим, і не відмовлявся проходити огляд за допомогою драгера, але за умови надання відповідного сертифікату на нього, який засвідчував би його справність та відповідність санітарно-гігієнічним нормам. Так як документу про сертифікацію драгеру із чіткою датою його придатності до використання патрульними поліцейськими не було надано, вважає, що він не зобов'язаний користуватися сумнівним приладом, тому інкримінованого йому правопорушення у вигляді ухилення від проходження огляду він не вчиняв.

Також він заявив, що сам драгер, як і поняті, які зазначені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення як свідки, були привезені на місце події іншим екіпажем патрульної поліції, тому він вважає, що свідки можуть бути зацікавленими особами, а на драгер не було документації, яка засвідчувала його придатність до використання.

Це опосередковано підтверджується показами свідка ОСОБА_5, який під час допиту в суді заявив, що він офіційно працює, але відмовився відповідати на питання щодо місця своєї роботи і займаної посади. Щодо іншого понятого ОСОБА_6, свідок ОСОБА_5 пояснив, що той працює разом з ним, вони були залучені працівниками патрульної поліції для складання вказаного протоколу після того, як повертались зі свого добового чергування. Це дає підстави вважати, що поняті ОСОБА_6 і ОСОБА_5 є працівниками правоохоронного органу і не можуть вважатися незацікавленими особами.

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що «14.05.2018 року о 04:02 год. в м.Запоріжоїся вул. Перша Ливарна, 17, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом TOYTA CAMRY д.н.з.НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння...», у той час як відеозапис, який долучено до матеріалів справи, на якому зафіксовано бесіду ОСОБА_2, який відповідає на запитання імовірного патрульного поліцейського, стоячи на вулиці, містить дані про початок такого запису «14.05.2018 року о 03:57 год.» і під час цього запису ОСОБА_2 ніяким автомобілем не керував. Тобто, у час, який зазначено у протоколі (04:02) він ніяким транспортним засобом не керував. Таким чином, запис у протоколі про керування водієм автомобілем «з явними ознаками алкогольного сп'яніння» не відповідає фактичним обставинам справи.

Він не був присутнім під час заключного судового засідання, з причини термінового виїзду по роботі за межі Запорізької області, про що його захисник повідомив суду, але погодився допитати свідка, що з'явився у судове засідання із наступним клопотання про відкладення розгляду справи з метою допиту інших свідків, що не з'явились, та його участі в розгляду справи. Але суд, необґрунтовано, на його думку, відхилив це клопотання захисника, та вирішив ухвалити оскаржувану постанову.

Під час розгляду справи по суті, судом було задоволено клопотання захисту про виклик і допит свідків у справі, зокрема понятих, які були зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення (ОСОБА_6 і ОСОБА_5) та особи, яка знаходилась в автомобілі ОСОБА_2 під час його зупинки та бесіди з патрульними поліцейськими (ОСОБА_7). При цьому, допитавши одного свідка (ОСОБА_5) суд, необґрунтовано, відмовив у клопотанні захисника щодо повторного виклику з метою допиту тих свідків, що не з'явились (ОСОБА_5 і ОСОБА_7). При цьому, свідок ОСОБА_7 письмово попередила суд про причини своєї відсутності і свою готовність дати покази по справі після свого повернення 15.08.2018 року.

Окремо просить звернути увагу, що в день розгляду справи по суті, на дошці оголошень місцевого суду було наявне оголошення про те, що в період з 06 серпня по 11 вересня 2018 року суддя Барлуліна С.Є перебуває у відпустці.

Але, незважаючи на вказане оголошення, справу відносно нього було розглянуто суддею Баруліною Т.Є. 06 серпня 2018 року у період з 14:20 год. до 14:50 год., тобто в період коли суддя вже повинна була перебувати у відпустці. На його думку, цим також обумовлено відмову судді у відкладенні розгляду справи з метою допиту інших свідків та забезпечення його присутності при розгляді справи, а рішення, ухвалене під час відпустки, не може вважатися законним.

Просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2018 року по адміністративній справі № 331/3339/18 за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.І КУпАП, відносно нього, ОСОБА_2, і закрити провадження у цій справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_2, крім доводів, які наведені в його апеляційній скарзі від 13 серпня 2018 року, вважає за необхідне звернути увагу суду на порушення, які, на його думку, допущені у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення.

В протоколі відносно нього зазначено, що ним нібито допущено порушення вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, який передбачає виконання відповідної вимоги працівника міліції, тобто службової особи, якої на момент складання протоколу вже не існувало. Одночасно виконання або невиконання будь-яких вимог з боку працівників патрульної поліції у Правилах дорожнього руху не згадуються. Тому посилання у протоколі на порушення п.2.5. ПДР він вважаю незаконним, і просить врахувати це як додаткову підставу для висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2018 року по адміністративній справі № 331/3339/18 за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно нього, ОСОБА_2, і закрити провадження у цій справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 228936 від 14.05.2018 року про порушення норм п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_2 14.05.2018р. о 04 год. 02 хв. в м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна 17 керував транспортним засобом TОYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з роту, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ з використанням спеціального технічного приладу Drager Alcotest та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Від керування ТЗ відсторонений, ТЗ передано гр. ОСОБА_4 Своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність по ч.1 ст.130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння від 14.05.2018р. (а.с. 4); поясненнями свідків ОСОБА_5 (а.с. 5); поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.с. 6) та іншими документами.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 що жодних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, повністю спростовуються матеріалами справи, є непереконливими та нічим не підтверджуються.

Так, по перше, факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин підтверджений особистими поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6

Також з переглянутого і судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує факту знаходження ним у стані алкогольного сп'яніння, і працівниками поліції йому було запропоновано пройти обстеження, однак, ОСОБА_2 від проходження такого обстеження відмовився.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, а саме щодо перебування судді Баруліної Т.Є. у щорічній відпустці під час розгляду його справи, оскільки вони спростовуються наявною в матеріалах справи копією наказу щодо відкликання судді Баруліної Т.Є. зі щорічної відпустки на один день, 06 серпня 2018 року, саме день розгляду справи.

Що стосується інших доводів апелянта щодо інших порушень огляду на стан сп'яніння, в тому числі і ті, які викладені в доповненні до апеляційної скарги, вони не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев