Справа № 464/1413/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 33/783/962/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 19 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 18 лютого 2017 року о 23 год. 37 хв. у м. Львові на вулиці Просвіта, 4-а, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі категорично відмовилась, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з даною постановою судді, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова судді оскаржується з мотивів неповноти встановлення судом обставин справи перед винесенням рішення та неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного і неповного дослідження доказів та їх оцінки, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного визначення правовідносин сторін, а також суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Вказує, що суд розглянув справу без повноти та об`єктивності, у постанові суду повністю відсутні міркування суду про причини обрання саме такого стягнення. При цьому, зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі, тобто не скоював адміністративного правопорушення.

Просить дану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2017 року, мотивуючи тим, що розгляд вищевказаної справи відбувся без його участі, а згадану постанову отримали лише 25 липня 2017 року.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підлягає адміністративній відповідальності.

А як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 18 лютого 2017 року о 23 год. 37 хв. у м. Львові на вулиці Просвіта, 4-а, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі категорично відмовилась, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 168286 від 19 лютого 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2, та поясненнями свідка ОСОБА_3, даними в суді апеляційної інстанції, в яких вони підтвердили наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, та іншими матеріалами справи.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував а перебував у якості пішохода, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, та такі його покази та невизнання ним своєї вини у скоєному суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню її вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останнього залишити без змін.

Апеляційний суд також приходить до переконання, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2017 року щодо нього..

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк