Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. СрібнеСрібнянського району Чернігівської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 28 вересня 2017 року о 00 годин 01 хвилині ОСОБА_3, керуючи автомобілем Toyota Avensis д/н НОМЕР_2 на вул. Березневій, 16/1 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що о 28 вересня 2017 року вона разом з ОСОБА_4 відпочивала у ресторані "Первомай", що на вул. Каунаській, 3-в в м. Києві, і коли поверталися додому, попросила дати покерувати автомобілем по вулиці, де немає пішоходів. Оскільки вона алкогольні напої не вживала і вміє керувати транспортним засобом, то вмовила ОСОБА_4 дозволити проїхати невелику відстань і повернути автомобіль на місце паркування. Під час руху, побачивши проблискові маячки патрульного автомобіля, зупинилася. ОСОБА_4 дав поліцейським документи, і, оскільки у неї при собі документів не було, разом з одним з поліцейських проїхала на _______________________________________________________________________

Справа № 33/796/2136/2018 Постанова винесена суддею Бірсою О.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

вул. Хорольську, де на той час проживала, за документами. На підставі копії її паспорта відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, як повідомив інспектор, що вона керувала автомобілем без документів, в якому вона розписалася. Після цього вони викликали драйвера ОСОБА_5, який проїхав до будинку ОСОБА_4 на сусідню вулицю і там його залишив. Пройшовши курси підготовки водіїв в автошколі і склавши внутрішній іспит та іспит з теорії у МРЕВ, 14.06.2018 року їй зателефонували з автошколи і повідомили, що іспити анульовано, оскільки вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а 15.06.2018 року, прибувши до Дніпровського районного суду м. Києва, ознайомилася зі справою та отримала копію судового рішення.

Вважає, що суддею місцевого суду було допущено спрощений підхід до розгляду справи та порушено її права, зокрема, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд, оскільки судові повістки або sms-повідомлення про виклик до суду вона не отримувала, і була позбавлена можливості давати пояснення, заявляти клопотання про виклик свідків, тощо.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, пропуск якого ОСОБА_3 мотивує тим, що дізналась про прийняте судом рішення лише 14.06.2018 року за викладених раніше обставин, а копію судового рішення отримала наступного дня.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, яка підтримала клопотання про поновлення строку оскарження постанови і апеляційну скаргу та просила їх задовольнити; опитавши ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_4, дослідивши інші докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 21.06.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3, і дані про вручення або висилання їй копії постанови відсутні. Доводи ОСОБА_3 про те, що з матеріалами справи і відповідно текстом судового рішення вона ознайомилася 15.06.2018 року, підтверджуються її надписом на обкладинці справи. За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3; письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, у присутності яких ОСОБА_3 відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_3 та доводи її апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та дала пояснення, які є аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. При цьому не заперечувала, що поліцейські пропонували їй пройти огляд на стан сп'яніння, від якого вона відмовилася, оскільки алкогольні напої не вживала і в стані сп'яніння не перебувала.

За клопотанням ОСОБА_3 апеляційним судом було заслухано пояснення свідка ОСОБА_4, який підтвердив, що після вечері в ресторані на прохання ОСОБА_3 дозволив їй покерувати автомобілем. Коли її зупинили поліцейські, то проїхали до неї додому за паспортом, а він в цей час залишався в автомобілі, і в подальшому оформили документи за керування транспортним засобом без документів. Після цього він зателефонував товаришу, який приїхав і забрав автомобіль.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_3 і свідка, апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення, копію якого було вручено ОСОБА_3, вбачається, що протокол було складено не за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, а за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Також ОСОБА_3 не оспорювала, що поліцейські пропонували їй пройти огляд на стан сп'яніння.

Наявна у справі розписка ОСОБА_5, якому було залишено на зберігання автомобіль Toyota Avensis д/н НОМЕР_2, також свідчить про те, що до ОСОБА_3 було застосовано такий захід провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом, який застосовується до осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та даних про її своєчасне сповіщення. Разом з тим, судом вживалися передбачені ст.2772 КУпАП заходи для сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце і час судового засідання шляхом направлення повісток, які повернулися до суду у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 змінила місце проживання. І вказані обставини не дають підстав вважати, що суддею місцевого суду було порушено норми процесуального права. До того ж, при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_3 були відновлені і вона отримала можливість реалізувати їх у повному обсязі.

Таким чином винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Між тим, згідно з ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до визначення терміну у п.1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже, за змістом вказаних норм стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано.

З довідки Територіального сервісного центру 8042 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві № 31/26/42/529 від 14.08.2018 року вбачається, що станом на вказану дату ОСОБА_3 посвідчення водія в м. Києві не отримувала, і інформація стосовно видачі посвідчення водія на її ім'я територіальними сервісними центрами (реєстраційно-екзаменаційними підрозділами) інших регіонів України в базі даних відсутня.

У зв'язку з цим постанову судді місцевого суду належить змінити, виключивши застосування до ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення спеціального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, змінити, виключивши застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн