22.10.2018 Справа № 756/9369/18
Унікальний № 756/9369/18
Провадження № 3/756/4650/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шестаковська Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка надійшла від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 103255 від 01.07.2018 водій ОСОБА_1 01.07.2018 о 04:10 годині в смт. Глеваха Київської області керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, маючи при цьому ознаки алкогольного сп'яніння (нестійку ходу, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, порушивши тим самим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду 10.08.2018 не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У спрямованій до суду заяві він зазначив, що своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення він не визнає, просив розгляд справи відкласти на іншу дату та викликати до суду інспекторів патрульної поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення та свідків, зазначених у матеріалах справи.

Справа призначалась до розгляду на 05.09.2018, до суду були викликані: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, інспектор роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 УПП в м. Києві ОСОБА_2, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Однак вказані особи до суду не прибули.

В чергове справу було призначено на 22.10.2018, викликано тих же осіб, однак, вони знову не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд прийняв рішення розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Приймаючи до уваги приписи частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене частиною першою статті 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно зі статтею 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до пункту 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом було досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, де не видно ні особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні свідків, в присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи викладене, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, відеозапис, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Згідно із п. 1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 291 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в діях особи події та складу адміністративного правопорушення, з підстав п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.П.Шестаковська