АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2536/2018 Суддя у І-й інстанції: Бандура І.С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 30.06.2018 року приблизно о 12 год., керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Києві по просп. Перемоги, 96 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, а провадження відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено за відсутності двох свідків та в ньому не зазначено, за якою саме нормою особа має нести відповідальність.

Вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять направлення на огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 169124 від 30 червня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога, а саме у КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується відео записом з нагрудної камери поліцейського АА 00109, належним чином дослідженим у суді.

Переглянувши відео з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд переконався у тому, що під час відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння були присутні свідки, а тому довід апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності 2-х свідків, не відповідає дійсності, а отже, є безпідставним.

Відповідно до п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкції), згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я, а також, згідно з п. 9 Інструкції, поліцейський забезпечує доставку такої особи до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а тому довід апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, є необґрунтованим, оскільки від такого огляду ОСОБА_2 відмовився в присутності 2-х свідків, пояснення яких містяться в матеріалах справи.

Підстав для виклику та допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд не вбачає, оскільки сам ОСОБА_2 не заперечує того факту, що в присутності саме цих свідків він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова постанову Святошинського районного суду міста Києва від 25 липня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 25 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко