П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О.,

за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1,

представника Київської митниці ДФС - Павленко С.А.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Рунова Т.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2018 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 грн.

Згідно з постановою суду, 02.07.2018 о 12 год. 30 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_1, яка прилетіла з Катару м. Доха, літаком авіакомпанії "QATAR airways", рейсом № 295, своїми діями обрала канал, позначений символами - "зелений коридор", тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне ставлення.

Після перетину пасажиркою "білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю "зелений коридор", на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України ОСОБА_1 було задано запитання щодо наявності у неї готівки, на що вона відповіла, що має готівку в сумі приблизно 12.000 доларів США. Після цього ОСОБА_1 було запрошено до службового приміщення митниці зали "Приліт" терміналу "D" ДП МА Бориспіль", де нею-ОСОБА_1 була видана готівка в розмірі 13.417 доларів США та 50 євро. Готівка знаходилась в одному з відділень сумки (ручна поклажа) ОСОБА_1 Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів належала їй-ОСОБА_1 особисто.

ОСОБА_1 обрала проходження митного контролю "зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує еквівалент 10.000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми ОСОБА_1 було пропущено: 11.616 доларів США, що становить еквівалент 10.000 євро, відповідно до курсу НБУ на 02.07.2018. За протоколом про порушення митних правил затримано 1.801 доларів США та 50 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації ОСОБА_1 не надавала, до момент перетину "білої лінії" ОСОБА_1 до інспектора митниці не зверталась.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, під час проходження митного контролю в залі "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Київської митниці ДФС Рунов Т.В., 13.08.2018 подав через місцевий суд апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайоного суду Київської області від 03.08.2018 та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до неї-ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу розміром 1.700 грн. та конфіскації вилученої валюти.

В обґрунтування апеляційних вимог представник Київської митниці ДФС РуновТ.В. зазначає, що місцевим судом не було встановлено в повній мірі, що застосування конфіскації валюти у сумі 1.801 доларів США та 50 євро буде для ОСОБА_1 "надмірним індивідуальним тягарем".

При цьому, представник Київської митниці ДФС Рунов Т.В. вважає, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2018 винесена без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Приписами ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно опублікованого в газеті "Голос України" № 185 (6940) повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів" провадження, які оскаржені в апеляційному порядку, були зареєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.

На підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2018 року, апеляційна скарга представника Київської митниці ДФС Рунова Т.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2018 передана судді Балацькій Г.О.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської митниці ДФС ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1, яка заперечувала щодо апеляційних вимог, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження за протоколом про правопорушення митних правил, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, з накладенням відповідного стягнення - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення митних правил, обставини чого фактично не оспорюється в апеляційній скарзі.

Так, стаття 471 МК України передбачає відповідальність особи за вчинення дій, щодо порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України - також конфіскацію цих товарів.

Об?єктивна сторона правопорушення ст. 471 МК України полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в зеленому коридорі, тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 366 Митного кодексу України громадянин самостійно обирає "зелений коридор" або "червоний коридор" для проходження митного контролю.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України.

Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.08 (із змінами та доповненнями), якою затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Відповідно до розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10.000 євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10.000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10.000 євро.

На підставі п. 1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, які переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 № 137 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.03.06 за № 217/12091 після перетину пасажиром "білої лінії" позначає закінчення "зеленого коридору" та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю.

ОСОБА_1, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції вину в скоєному визнала, щиро розкаялась, просила суворо не карати та повернути вилучену валюту.

Крім того зазначила, що тривалий час працювала за контрактом в Індонезії м. Джакарта, виявлені кошти є її особистими, а саме - заробітною платою, які вона отримувала за свою працю та зняла зі свого банківського рахунку напередодні вильоту до України.

Кордон України перетинає близько одного разу на рік.

Щодо процедури проходження митного контролю належним чином освідчена не була, хоча і не заперечує своєї вини у порушенні митних правил.

Через тяжкий переліт та втому просто на місці не зреагувала куди потрібно йти та що робити.

Просила врахувати, що в Україні вона має статус безробітної, на даний час знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності, перебуваючи на 5 місяці, і конфіскація коштів тяжко вплине на матеріальний стан її родини.

На підтвердження своїх пояснень надала суду першої інстанції належні документи.

Дослідивши з достатньою повнотою матеріали провадження за протоколом про порушення митних правил та додатково надані дані, суд першої інстанції ґрунтовно прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, яке в повній мірі підтверджується матеріалами справи, і, зокрема, протоколом про порушення митних правил (а.с. 2-5), протоколом опитування ОСОБА_1 (а.с. 6-8), доповідною запискою головного державного інспектора ВМО № 2 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської міської митниці ДФС Камінської І.М. (а.с. 9-10), описом предметів від 02.07.2018 (а.с. 11-12).

Погоджується суд апеляційної інстанції і з прийнятим рішенням суду першої інстанції в частині повернення ОСОБА_1 вилученої валюти, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0518/12500/18, а саме - 1.801 доларів США та 50 Євро з огляду на наступне.

Шкода, яку ОСОБА_1 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялась від сплати мита та інших зборів і не завдавала державі іншої шкоди, якби вона везла гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти ввозилися з території держави.

В ході судового та апеляційного перегляду вказаного провадження встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з січня 2018 року працювала за контрактом в м. Джакарта Індонезія, за що отримувала заробітну плату в сумі 2.000 доларів США щомісячно, що підтверджується відповідними копіями розрахункових документів, які перекладені на українську мову, що містяться в матеріалах провадження.

Сама ОСОБА_1 пояснила, що напередодні вильоту до України вона зняла наявні в неї грошові кошти.

Таким чином, грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_1 при перетині державного кордону України, є її приватною власністю, які мають легальне походження, оскільки є заробітною платою.

Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім"ї ".

Як пояснила ОСОБА_1, грошові кошти вона ввозила в Україну для можливості покращення сімейно-побутових умов проживання та фінансової підтримки себе та своєї родини на теперішній час та в майбутньому, конфіскація ж коштів поставить її в скрутне матеріальне становище.

ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітня в Центральному РЦЗ (м. Миколаїв), також знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності.

А тому, як вірно зазначив суд першої інстанції з чим погоджується суд і апеляційної інстанції, застосування конфіскації предметів порушення митних правил в даному випадку, призведене до порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме - втручання в право ОСОБА_1 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї "індивідуальний надмірний тягар", у зв'язку з чим і відсутні підстави для застосування конфіскації вилученої валюти.

За наведеним, апеляційна скарга представника Київської митниці ДФС Рунова Т.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 294, 529 МК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1.700 (тисяча сімсот) гривень залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Рунова Т.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька