Справа № 460/778/18 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/145/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, адвоката Чорнія І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який не працює, на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 17 лютого 2018 року він на 23 км + 500 м автодороги Львів-Краковець керував автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, невиразна вимова), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року скасувати та закрити провадження у даній справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що адміністративне стягнення, якому його було піддано, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Як зазначає ОСОБА_2, в матеріалах справи міститься конверт, на якому немає жодних реквізитів, а в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що додаються докази для доручення до матеріалів справи.

На його переконання, суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами та штрафу.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Чорнія І.А. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, на переконання апеляційного суду, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Вказаних вимог закону суддею районного суду в повній мірі було дотримано, дослідивши всебічно й повно наявні у справі докази, суддя зробив вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свої апеляційні вимоги та додав, що з ознаками алкогольного сп'яніння за кермом не перебував, працівників поліції раніше не знав та у неприязних відносинах з такими не перебував.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, така підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2018 року серії БР№008195 (а.с.1), згідно з яким 17 лютого 2018 року о 22 год. 45 хв. на автодорозі Львів-Краковець М10 23 км + 500 м водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, невиразна вимова. Від огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376.

Зокрема, згідно з п.9 розділу ІІ вказаної Інструкції у графі «до протоколу додається» зазначаються пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

З огляду на те, що законодавством не встановлено вимог щодо зазначення в протоколі вказівки про долучення відеозапису до матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що протокол від 07 лютого 2018 року серії БР№008195містить у собі всі необхідні реквізити, визначені ст.256 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 лютого 2018 року серії БР№864124 (а.с.6), підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та перевірки водія стало порушення останнім вимог п.2.9в ПДР, а саме такий 17 лютого 2018 року о 22 год. 45 хв. на автодорозі Львів-Краковець М10 23 км + 500 м керував транспортним засобом, у якого не підсвічувався задній номерний знак в темну пору доби, відтак підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_2

Окрім цього, вина ОСОБА_2 також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких вони зазначили, що були зупинені працівниками поліції для засвідчення факту відмови від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 та відмови його від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції.

Доводи в апеляційній скарзі щодо неналежного оформлення відеозапису, долученого до матеріалів, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки в «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року № 100, не зазначено, що при передачі відеозапису до суду на конверті повинні міститися засвідчувальні написи.

Як убачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, долученого до матеріалів справи, на такому в повній мірі відображено всі дії співробітників патрульної поліції, свідків та самого ОСОБА_2, який у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Оскільки диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовляючись від проходження такого огляду ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено суддею першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативну санкцію у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції обґрунтовано наклав на ОСОБА_2 саме таке адміністративне стягнення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 не наведено обставин й не надано суду апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про недопустимість наявних у справі доказів, судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, відтак апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для скасування або зміни постанови судді відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк