Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/565/18Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В.
Єдиний унікальний №336/2656/18Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С., за участі ОСОБА_2, його захисника - адвоката Балюти В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, 09.05.2018 року о 02.40 годині ОСОБА_2 в м.Запоріжжя по вул. О.Поради, 51, керував автомобілем НОМЕР_1, та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог судом першої інстанції при постановленні судового рішення дотримано не було.

З постанови місцевого суду випливало, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків і відеозаписом, на якому зафіксовані обставини події від 09.05.2018 року.

Разом з тим на переконання суду апеляційної інстанції перелічені в постанові докази, ані по одному окремо, ані у своїй сукупності не вказували на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 інкримінувалось керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Обов'язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення. Тоді як з його пояснень в протоколі і відеозапису беззаперечно цього факту не випливало. Інші перелічені в постанові докази на факт керування ОСОБА_2 автомобілем взагалі не вказували.

Разом з тим з переглянутих відеоматеріалів випливало, що факт перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля під час його спілкування з поліцейськими, не спростовує його заперечення про те, що поліцейські його не зупиняли, та він автомобілем в цей момент не керував.

Перелічені обставини в сукупності з тим, що ОСОБА_2 не визнає факт керування автомобілем, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 в цій справі скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар