КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1

захисника ? ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20.08.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішення місцевого суду особа, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд оскаржувану постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20.08.2018 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на неповне з?ясування всіх обставин справи, зокрема вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як в ньому не зазначено частину статті, яка ставиться їй в вину, огляд поліцейським було проведено з використання технічного засобу &q?ри;Драгер 6820&q?ог;, який не передбачених чинним законодавством, водію не було вручено акт огляду, також водію не надано можливості викласти свої пояснення в протоколі, огляд було проведене не на місці зупинки транспортного засобу, надані в суді пояснення ОСОБА_1 в судовому рішенні спотворені, постанова не містить відомостей щодо порядку та строку її оскарження.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 21.05.2018 о 03:05 год. керувала транспортним засобом &q?ув;Хонда&q?по;, д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Шухевича зі сторони пр-ту С.Бандери в м.Києві, згідно проведеного огляду за допомогою алкотестеру &q?у ;Драгер&q?ою; у присутності двох свідків, в стані алкогольного сп?яніння, у зв?язку з чим порушила вимоги п.2.9. а) ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П. 2.9. а) встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №307281 від 21.05.2018 (а.с. 1), роздруківкою приладу &q?я ;Драгер&q?30; з показником 1, 89 %о (а.с. 1-а), актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.05.2018 (а.с. 3), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 26), які в своїй сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.

Натомість, доводи та пояснення ОСОБА_1 в частині які стосуються того, що вона вжила алкоголь після того як в неї сталась вимушена зупинка через пошкодження колеса на її автомобілі, а також що працівники поліції приїхали після того як вона зупинилась, ? спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (відеофайл DSJX 300997_000997), на якому зафіксовано як ОСОБА_1 рухається на автомобілі &qupt;Хонда&qu_0; білого кольору, а також її зупинку працівниками поліції.

Неспроможними суд вважає і доводи апеляційної скарги щодо ненадання можливості ОСОБА_1 викласти свої пояснення в протоколі, поза як протокол підписаний останньою, а отже такі доводи апеляційної скарги є надуманими.

Крім того, незазначення у врученій ОСОБА_1 копії протоколу частини статті, якою передбачено відповідальність за порушення п.2.9. «а» ПДР України, суд не вважає суттєвим порушенням, оскільки суть самого правопорушення, яке ставиться в вину водію в протоколі викладено, в той час як ознака повторності зазначається у ньому вже після перевірки таких відомостей.

Не відповідають дійсності і посилання апеляційної скарги на те, що огляд поліцейським було проведено з використання технічного засобу, який не передбачених чинним законодавством.

Так, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння проводився з використанням приладу &qu'>;Драгер 6820&q?. ;.

Відповідно до Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 вказаного закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Отже Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Крім того, згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 N 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі ? спеціальні технічні засоби).

П.3. Розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

П.5. Розділу ІІ Інструкції передбачено, що сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається працівниками поліції на вимогу особи, яка підлягає огляду.

Таким чином, оскільки матеріали даної справи не містять доказів на підтвердження того, що з боку ОСОБА_1 мала місце вимога надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу &qu=U;Драгер&quon;, за допомогою якого вона проходила огляд на стан сп?яніння, в той час як в ході розгляду апеляційних вимог від учасників клопотань про витребування вказаних документів з органу поліції також не надходило, то доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Безпідставними суд вважає також і посилання апеляційної скарги на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей щодо порядок та строк її оскарження, що спростовується змістом резолютивної частини даного судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що будь-яких даних, які б ставили під сумнів існуючі по справі докази стороною захисту не надано, при тому, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 20.08.2018 та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ? залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 20.08.2018, якою ОСОБА_1 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/824/462/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ГончарукВ.П.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.