ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/9/18 Головуючий в 1-й інстанції - Бульба О.М.
Єдиний унікальний № 316/629/18 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Камисова А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Камисова А.Я. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 червня 2018 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 червня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2 01.04.2018 року о 15 год. 45 хв., керував автомобілем марки «MITSUBISHI GRANDIS» державний номер НОМЕР_1 в м. Енергодар по бульвару Каштановий, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Камисов А.Я., який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що суд не надав оцінки суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення як доказу, не надав належної оцінки рапорту поліцейського, який, на думку захисника, є неналежним і недопустимим доказом. Зазначає, що свідок ОСОБА_4 вказав, що був залучений близько обіду, що не відповідає часу, встановленого протоколом. Судом не допитана свідок ОСОБА_5, пояснення якої не можуть бути доказом, оскільки остання не була попереджена про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що ОСОБА_2 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що є підтвердженням того, що він знаходився в тверезому стані, матеріали справи не містять акту огляду, форма якого затверджена МОЗ за погодженням з МВС. Вважає неналежним доказом переглянутий судом диск з відеозаписом правопорушення. На думку захисника, нічим не підтверджені факти перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння та відмови від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціального засобу. В протоколі про адміністративне правопорушення вказані не всі ознаки сп'яніння, а ті що вказані не відповідають вимогам п. 3 Інструкції № 1452 від 09.11.2015 року. Просить постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката Камисова А.Я. в інтересах ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 020114 від 01.04.2018 року (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння від 01.04.2018 року, в якому зафіксована відмова водія ОСОБА_2 від проходження огляду (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння приладом Драгер та в медичному закладі (а.с.4,5); рапортом інспектора СРПП № 3 Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області Пурик В.В. (а.с.6); переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R диску, на якому чітко зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому чинним законодавством порядку (а.с.26); поясненнями свідка ОСОБА_4, який був допитаний в судовому засіданні, та який підтвердив, що ОСОБА_2 відмовився проходити медичний огляд на стан сп'яніння.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання оцінки суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення, та зазначення не всіх ознак сп'яніння безпідставні, у зв'язку з наступним.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_2 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків; інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом.

Доводи захисника про те, що рапорт поліцейського не зареєстрований і щодо нього не прийнято рішення особою, якій він адресований, безпідставні, оскільки вимогами зазначеної Інструкції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду, вищевказане не передбачено.

Апеляційний суд звертає увагу, що норми КУпАП не передбачають обов'язкового допиту свідків безпосередньо в судовому засіданні судом першої чи апеляційної інстанції. Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відібрані поліцейським у встановленому законом порядку і відсутність попередження про кримінальну відповідальність, що не передбачено КУпАП, на думку суду, не перешкоджає притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а тому є належними і допустимими доказами по справі.

Твердження захисника щодо відсутності акту огляду на стан сп'яніння, суд оцінює критично, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме те, що останній від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, і при такій відмові акт огляду водія згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України, Міністерством охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, не повинен складатись, оскільки самого огляду не було.

Посилання апелянта на те, що працівник поліції не вчинив дії щодо відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, не спростовують факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та не є істотними порушеннями вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду. Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 на автомобілі вже заїхав до двору будинку, де він проживає, а тому фактично необхідності відсторонювати його від керування транспортним засобом не було.

Не є також обґрунтованим твердження апелянта про те, що відеозапис події, який оглянутий судом, є неналежним доказом, оскільки відеозапис застосовувався відповідно до вимог законодавства та він відповідає приписам статті 251 КУпАП.

Отже, доводи апелянта щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з якої вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

А тому, постанова судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 червня 2018 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, а тому підлягає залишенню без змін на підставі п. 1 ч. 8 ст. 294 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката Камисова А.Я. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 316/629/18