Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/706/18
Єдиний унікальний № 316/1394/18 Головуючий в 1-й інстанції Бульба О.М.
Категорія - ст. 172-6 ч.2 КУпАП Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1, при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги прокурора Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно до постанови, до Енергодарського міського суду Запорізької області 09.08.2018 року надійшла адміністративна справа №316/1394/18, провадження №3/316/393/18 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення гр.ОСОБА_3

Відповідно до протоколу №192 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, складеного 01.08.2018 року, гр.ОСОБА_3 будучі визнаною депутатом Енергодарської міської ради, протокольним рішенням першої сесії сьомого скликання Енергодарської міської ради Запорізької області від 11 листопада 2015 року та маючи повноваження як депутата, а отже будучі особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у звязку з обранням її депутатом Енергодарської міської ради Запорізької області, після отримання доходу від продажу 16.03.2017 року квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно №127206216, №127219185, у десятиденний строк з моменту отримання нею доходу в сумі 301100 грн., який перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який станом на 01.01.2017 рік становив суму у 80000,00 грн. - не повідомила про суттєві зміни в майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції, чим вчинила 27.03.3017 року адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону №1700-VІІ від 14.10.2014 р.), чим вчинила 27.03.3017 року адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону №1700-VІІ від 14.10.2014 р.) неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

24.09.2018 р. прокурором Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в суді першої інстанції, вважає, що вказана постанова суду є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки судом допущено невідповідність висновків, викладених в рішенні, фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що прокурору слід повернути апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_3 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що посилання прокурора на ст. 250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, не можуть бути прийняті судом як такі, що відповідають закону, оскільки прокурор має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. В даному випадку провадження здійснюється на підставі протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, а не скарги.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 року за № 49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Окрім цього, ч. 2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч. 1 ст. 250 КУпАП, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний. Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 року №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття до розгляду не відповідало б ані діючим нормам національного законодавства, ані правовій позиції викладеній в вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини, апеляційну скаргу слід повернути прокурору.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

повернути прокурору Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 без розгляду по суті, подану нею апеляційну скаргу на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3, як таку, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1