Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/38/18 Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко Т.В.
Єдиний унікальний №330/2297/17 Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С., за участі ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Якимівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Івашки Золочивського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.212-3, ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області запит від 25.07.2017 p., зареєстрований в раді 25.07.2017 р. за вх. № Л-491, щодо надання інформації про те, чи отримувала рада щоденну банківську виписку з рахунків 3142 (кошти загального фонду місцевих бюджетів) та 3152 (кошти спеціального фонду місцевих бюджетів) у форматі VPFDDMMN.ZIP за період з січня 2016 року по липень 2017 р.

У відповідь на запит листом від 26.07.2017 р. вих. № 491/Л.А за підписом селищного голови Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2 потерпілим було відмовлено у наданні інформації у зв'язку віднесенням запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом.

Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Кушнір І.В. до ради був надісланий запит від 31.08.2017 р. № 11/15-Л296323.17/08-132, зокрема, щодо поновлення права потерпілого на отримання запитуваної інформації, прибуття ОСОБА_2 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для складання протоколу, надання пояснень, ознайомлення з протоколом. ОСОБА_2 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не прибув. У відповідь Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було отримано лист Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області від 15.09.2017 р. вих. № 1360, з якого вбачається, що право потерпілих поновлено не було.

З огляду на вказане, в діях селищного голови Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме обмеження доступу до інформації або віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, якщо це прямо заборонено законом.

Крім цього, у період часу з серпня 2016 року до серпня 2017 року ОСОБА_2 перебуваючи на посаді Якимівського селищного голови, маючи реальний конфлікт інтересів, зумовлений особистим майновим інтересом, діючи умисно, видав розпорядження, відповідно до яких йому встановлені та виплачені кошти у вигляді премій, чим прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції № 44-10/38419/17 від 27.10.2017 року, голова Якимівської селищної ради Запорізької області ОСОБА_2, про наявність в його діях конфлікту інтересів Національне агентство, протягом 2016-2017 років не повідомляв. При цьому, ОСОБА_2, достовірно знаючи про наявність у його діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між його приватним майновим інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомив сесію Якимівської селищної ради та Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні зазначених розпоряджень. Та не повідомив сесію Якимівської селищної ради та Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність реального конфлікту інтересів, у період з серпня 2016 року по серпень 2017 року підписав розпорядження про виплату собі премій.

Отже, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.212-3, ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП а саме: обмеження доступу до інформації або віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, якщо це прямо заборонено законом; неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_2 визнано винним за ч.4 ст.212-3 КУпАП та провадження закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, оскільки він не приймав участі в підготовці докладах та у голосуванні по затвердженню структури та чисельності виконавчих органів ради, їх посадових окладів, встановленню преміювання та надбавок, як селищний голова. Також суд дійшов хибного висновку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Заслухавши ОСОБА_2, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Висновки судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.212-3, ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у справі доказами.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що під публічною інформацією розуміється вся інформація, якою володіє суб'єкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

У той же час Законом України "Про доступ до публічної інформації" визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за якими розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації, як зазначено.

Як зазначено у частині п'ятій статті 6 цього Закону не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області запит від 25.07.2017 p., зареєстрований в раді 25.07.2017 р. за вх. № Л-491, щодо надання інформації про те, чи отримувала рада щоденну банківську виписку з рахунків 3142 (кошти загального фонду місцевих бюджетів) та 3152 (кошти спеціального фонду місцевих бюджетів) у форматі VPFDDMMN.ZIP за період з січня 2016 року по липень 2017 р.

Таким чином, запитувана інформація не відноситься до інформації з обмеженим доступом та підлягає наданню у відповідь на запит.

Разом з тим, ОСОБА_2 у своїй відповіді на запит зазначає причиною ненадання повної відповіді на запитувану інформацію саме те, що вона є службовою, тобто віднесеною до інформації із обмеженим доступом.

Відтак, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 212-3 КУпАП, а саме необґрунтованого віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Згідно зі ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею настає в разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст.172-7 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року з наступними змінами і доповненнями, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

При цьому відповідно до тлумачень "конфлікту інтересів" зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові складові:

- конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями;

- наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Отже, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Відповідно до ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Заперечення ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, повністю спростовуються наявними у справі доказами, яким судом надана належна оцінка у їх сукупності.

Судом встановлено, що рішенням першої сесії сьомого скликання Якимівської селищної ради Запорізької області № 1 від 05.11.2015 року «Про підсумки виборів голови та Депутатів Якимівської селищної ради і визнання їх поважними» ОСОБА_2 обрано головою Якимівської селищної ради.

Згідно рішення №13 від 23.12.2016 року шістнадцятої сесії сьомого скликання Якимівської селищної ради «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», сесією було прийняте рішення щодо щомісячного преміювання селищного голови за рахунок профінансованих видатків місцевого бюджету в межах встановленого фонду оплати праці. Відповідно положення «про преміювання працівників апарату Якимівської селищної ради за основні результати роботи» затвердженого розпорядженням Якимівського селищного голови № 104 від 18.12.2015 року, а саме розділу №2, розмір премії селищному голові визначає селищна рада, а розмір кожному працівникові визначає селищний голова.

Згідно розділу №5 цього положення, проект рішення на виплату премії селищному голові готує секретар селищної ради і передає його для затвердження сесією селищної ради.

Так у період часу з серпня 2016 року до серпня 2017 року Якимівський селищний голова ОСОБА_2 своїми розпорядженнями №27-к від 25.05.2017 року, №20-к від 25.04.2017 року, №13-к від 23.03.2017 року, №8-к від 21.02.2017 року, №5-к від 24.01.2017 року, №95-к від 15.12.2016 року, №81-к 26.09.2016 року, №88-к від 26.10.2016 року, №43-к від 22.06.2017 року, №54-к від 25.07.2017 року, №91-к від 22.1 1.2016 року преміював працівників селищної ради і себе особисто.

Тобто серед осіб, яким відповідно до вказаних розпоряджень виплачувалась премія, був і ОСОБА_2 Вказані розпорядження, щодо виплати премії ОСОБА_2 як селищному голові суперечать розділу № 2 «Положення про преміювання працівників апарату ради та її виконавчих органів», так як жодне з них не розглядалось сесією ради в частині розгляду питання щодо визначення розміру виплачуваної ОСОБА_2 премії. Вказані дії свідчать про виникнення у ОСОБА_2 на момент підписання вище вказаних розпоряджень реального конфлікту інтересів а саме, наявність протиріч між його приватним інтересом, зумовленим особистим майновим інтересом та його службовими повноваженнями як селищного голови.

При цьому, ОСОБА_2, достовірно знаючи про наявність у його діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між його приватним майновим інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомив сесію Якимівської селищної ради та Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні зазначених розпоряджень. Та не повідомив сесію Якимівської селищної ради та Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність реального конфлікту інтересів, у період з серпня 2016 року по серпень 2017 року підписав розпорядження про виплату собі премій.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.212-3, ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП. Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують.

Відтак, постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Якимівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар