справа №619/3548/18
провадження №3/619/1084/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м.Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Остропілець Є.Р., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого СТД «Афтограф-М» електриком-

за ст. 164 ч. 1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2018 року начальником відділу державного контролю та нагляду за безпекою на водному транспорті ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення №0019059, згідно якого 07 серпня 2018 року о 07 год.40 хв. в Харківській області на 9 км автошляху Р-46 Харків-Охтирка ОСОБА_1 здійснював перевезення 5 пасажирів за маршрутом Вільшани-Харків транспортним засобом ОСОБА_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 без державної реєстрації як субєкта господарювання та без додержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Імперативним приписом підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Рівною мірою зазначені вимоги цієї норми стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки її санкція має кримінальну природу. Про необхідність застосування положень Конвенції у таких випадках вказано, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини, наприклад, у справах «Надточій проти України», «Гурепка проти України».

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При підготовці до розгляду справи суддею встановлено наступне.

У п.2.4 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 24.04.2013 №254 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2013 р. за №789/23321, вказано, що у протоколі зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; частина відповідної статті та стаття Кодексу, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення; прізвища, місце проживання свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст.164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Субєктом відповідальності в даному випадку є субєкт господарювання.

Обєктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Як видно, норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, отже, у протоколі про це адміністративне правопорушення мають бути зазначені нормативні документи, із розкриттям їх суті, якими, зокрема, унормовано питання провадження господарської діяльності, ліцензування певних її видів, питання дотримання умов ліцензування тощо, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

У звязку з викладеним, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, має містити посилання на відповідний нормативний акт, закон України із зазначенням конкретної статті, яка вважається порушеною, та викладено їх зміст.

Наведені порушення закону є істотними і перешкоджають провадженню у справі, та не можуть бути усунені при судовому розгляді.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п.52 рішення від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» (заява №74420/01) зазначив, що питання щодо допустимості доказів у справі це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд, зі свого боку, повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим (див. рішення від 23 квітня 1997 р. у справі «ВанМехелен та інші проти Нідерландів», № 21363/93, № 21364/93, № 21427/93 та № 22056/93, п. 50; рішення від 9 червня 1998 р. у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», №25829/94, п. 34; ухвалу від 6 травня 2003 р. щодо неприйнятності справи «Секейра проти Португалії», № 73557/01; ухвалу від 6 квітня 2004 р. щодо неприйнятності справи «Шеннон проти Сполученого Королівства», №67537/01). У такому випадку Суд зобовязаний не визначати, чи певні докази було отримано незаконно, а перевіряти, чи така «незаконність» не спричинила порушення іншого права, гарантованого Конвенцією.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Як розяснено в п.12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 за №11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких обставин, суддя вважає неможливим розгляд справи, що є підставою для її повернення до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області для належного оформлення.

Конституційний Суд України у рішення №2-рп/2015 від 31.03.2015 розяснив, що положення ч.2 ст.294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч.1 ст.284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 268, 276, 277, 278 КУпАП судя,

П О С Т А Н О В И В:

Повернути до Державної служби України з безпеки на транспорті справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для належного оформлення

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Р. Остропілець