490/6487/18 10.10.2018
н/п 3/490/3197/2018
Справа № 490/6487/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гречана С.І., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1, яка народилася 19 червня 1977 року у м.Миколаєві, громадянина України, працюючої фізичною особою підприємства, номер картки платника податків НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу серії №МК1134/436/АВ/П/ПТ від 02.08.2018, 08 вересня 2016 року о 12-00 годині в ході перевірки, проведеної інспектором праці ОСОБА_2 було виявлено, що ОСОБА_1, будучи фізичною особою - підприємцем, здійснюючи підприємницьку діяльність на базі відпочинку "Бірюза", що знаходиться за адресою: просп. Куротний, 48, у с. Коблево, Березанського району, Миколаївської області, в порушення ст. 24 КЗпП України, допустила до роботи працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без укладення трудового договору, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 статті 41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодилась із обставинами викладеними у протоколі, вину не визнала, суду пояснила, що на момент проведення вказаної перевірки з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір підряду для надання тимчасової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 3 ст. 41 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі статтею 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Умовами цивільно-правових договорів, укладених між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визначено, що ОСОБА_3 надає наступні послуги: догляд та ремонт сантехніки у відповідних номерах, з використанням належних виконавцю інструментів, не менше 1 разу на тиждень на базі відпочинку "Бірюза", що розташована за адресою: Миколаївська область, с. Коблево, пр. Курортний, 48.

Аналіз умов зазначеного договору вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат. Жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню. Не містяться у них і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик.

Між тим, письмові пояснення ОСОБА_3 не свідчать про обов'язок укладання трудових відносин саме із ОСОБА_1, оскільки остання не є власником бази відпочинку "Бірюза", а є лише орендарем певної частини приміщення, з якою ОСОБА_3 уклав договір підряду на виконання певних робіт і виконує їх на власний ризик.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази на підтвердження виникнення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 до громадянином ОСОБА_4

За такого, суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю не має, а провадження щодо неї підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 43 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя С.І. Гречана