Справа № 454/695/17 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/783/989/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі:

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

за участю - гр. ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1, непрацюючого,

на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 07 березня 2017 року правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та провадження в справі за даним фактом закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Крім цього, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 29 березня 2017 року правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закритто у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07 березня 2017 року близько 13.00 год. по вул. Шептицького, 157 в м. Сокаль Львівської області в приміщенні Сокальського відділу Червоноградської місцевої прокуратури викрикував, нецензурно висловлювався на адресу працівника прокуратури ОСОБА_2, тим самим перешкоджав їй та іншим працівникам працювати, чим порушив громадський порядок.

А за те, що він 29 березня 2017 року близько 10.00 год. по вул.Шептицького,157 в м. Сокаль Львівської області в приміщенні Сокальського відділу Червоноградської місцевої прокуратури образив прокурора ОСОБА_3 обізвавши його брехуном, чим образив його честь та гідність, провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Не погодившись з даною постановою судді гр. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції розгляд вказаної справи провів неповно та необ`єктивно, без належних і допустимих доказів його вини, без встановлення фактичних обставин справи.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею суду першої інстанції дана вимога Закону виконана не в повному обсязі, допущено неповноту судового розгляду справи, внаслідок чого винесено постанову, яка не в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, враховуючи, що на момент розгляду справи у суді сплинув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, суддя закриває провадження у справі.

Окрім того, відповідно до діючого законодавства про адміністративні правопорушення "щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності", визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

А тому, враховуючи закриття адміністративного провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, питання наявності вини ОСОБА_1 у вчинені административного правопорушення судом не досліджується.

При цьому, ст. 294 КУпАП, яка визначає порядок оскарження постанов судді у справах про адміністративні правопорушення, а також порядок судового розгляду та прийняття рішення апеляційним судом, не передбачає такого рішення, як направлення справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, як про це просить апелянт.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1, скасувати постанову суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні 07 березня 2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження у справі за даним епізодом закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 та 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні 07 березня 2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, скасувати, а провадження у даній справі про адміністративне правопорушення за даним фактом закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк