Справа №: 310/7821/18
3/310/2363/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2018 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дубровська Н.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, водія ФОП ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 19.03.1999 року, ідентифікаційний номер (відомості відсутні),

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №0009110 від 06.09.2018 року, 06.09.2018 року о 19 годині 00 хвилин на 138 км а/д Н-30 ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_2 надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як субєкта господарювання, чим порушив вимоги ст. 58 Господарського кодексу України.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, не зявився, не повідомивши суд про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року за № 3 під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції,виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, діяльності, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик, тобто відсутні ознаки здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працює водієм ФОП ОСОБА_2, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №0009110 від 06.09.2018 року, у якому внесені відомості про те, що ОСОБА_1 працює водієм у ФОП ОСОБА_3 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про те, що останній працює водієм ФОП ОСОБА_2

Під час судового розгляду, доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 та обставин, викладених у протоколі від 06.09.2018 року, здобуто не було.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами статті 62 Конституції України і статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні вказаного правопорушення не підтверджується, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.ст. 7, 164 ч.1, 247, 283-285, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Дубровська