АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/11/18 Справа № 175/3565/17Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І.,за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Васюхіна Є.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого;

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 16 вересня 2017 року близько о 12 год. 40 хв. в м. Підгородне біля буд. №4 по провулку Набережному, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом - мопедом «Карпати» рама НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) і на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На думку ОСОБА_2, протокол про адміністративне правопорушення який було складено працівниками поліції складено з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки в ньому не відображено номер транспортного засобу (мопеду). Також апелянт звертає увагу на те, що свідками було підписано текст пояснення, який складався без їх присутності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не було надано копію протоколу під підпис.

Апелянт також ставить питання щодо пом'якшення призначеного стягнення, оскільки пересувався з метою перевести картоплю.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення,апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі, оскільки неприпустимо використання спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та є передчасним.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 104531 від 16 вересня 2017 року убачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом - мопедом, однак вказана обставина не була належним чином перевірена судом першої інстанції та суд не міг покладати доказування своєї невинуватості на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а повинен перевірити докази щодо їх належності та допустимості та тільки у випадку підтвердження винуватості особи, ухвалювати рішення щодо винуватості у адміністративному правопорушенні. Крім того, висновок суду не може ґрунтуватися тільки на визнавальних показах правопорушника,оскільки його покази повинні бути підтверджені іншими доказами у провадженні.

З власних пояснень, які ОСОБА_2 надав в апеляційному суді та які містяться в апеляційній скарзі, вбачається що останній заперечує, що керував транспортним засобом , оскільки не вмикав двигуна та тільки котив мопед для перевезення картоплі.

Апеляційною інстанцією було переглянуто у судовому засіданні за участю учасників провадження відеозапис, наданий працівниками поліції, з якого убачається, що ОСОБА_2 за допомогою мопеду перевозив картоплю по пішохідній дорозі. Не убачається з відеозапису, що вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу(руху транспортного засоби з допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Наразі судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_2, оскільки ані відеозапис, ані покази працівників поліції - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у апеляційному суді не вказують, що ОСОБА_2, як водієм були вчинені дії, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, оскільки працівники поліції при допиті зазначали про відсутність використання водієм мопеду шляхом приведення транспортного засобу в рух відповідно до технічних можливостей мопеду, як транспортного засобу.

Враховуючи зазначене до ОСОБА_2 не можна застосувати Правила дорожнього руху, а саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Покази свідків-понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свідчать тільки про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, оскільки він не вважав, що керує транспортним засобом та не є доказом саме керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

З огляду на викладене , є підстави вважати доводи ОСОБА_2 слушними, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутності в діях ОСОБА_2 події та складу правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року, щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч