30.10.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Постанова 533/967/18

Іменем України 3/533/381/18

30 жовтня 2018 року селище Козельщина Полтавської області

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі голосуючого судді Науменко Н.Д.,за участі секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., захисника Зорченка О.В., порушника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшов від Батальону поліції в місті Кременчуці і Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер судом не встановлено, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- встановив:

29.08.2018 року до Козельщинського районного суду надійшли два протоколи, протокол серії БР №090667 про те, що 12.08.2018 року о 00 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходився за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода. Проходити медичний огляд водій згідно з законом відмовився, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП та протокол серії БР №147371від 20.08.2018 року про те, що 19.08.2018 року о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_1 на авто дорозі М-22 Полтава-Олександрія, 80 км керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою, почервонінням очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України» та вчинив адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

Протоколи в порядку ст.36 КУпАП України об`єднані в одне провадження 3/533/381/18 (справа 533/967/18).

ОСОБА_1 в судовому засіданні факти, викладені в протоколах не визнав, заперечував керування автомобілем в стані алкогольного сп`яння та пояснив, що 12.08.2018 року був зупинений працівниками поліції, які не запропонували йому пройти освідчення на місці зупинки, а тому він відмовився їхати до лікарського закладу, так як був пізній час. 20.08.2018 року він чекав автомобілі на повороті в село Жужманівку Козельщинського району Полтавської області і не керував транспортним засобом. Працівники поліції, зазначаючи, що зупинили його за ст.126 ч.1 КУпАП та виявили стан сп`яніння перекручують події, вони його не зупиняли, пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці не пропонували, протоколу не склали, а повезли його не Козельщинську ЦРЛ як найближчий медичний заклад, а в наркологічний диспансер м. Кременчука, де аналізи у нього не брали, а запропонували прилад, який, як йому відомо, не проходив повірку тривалий час, що стало причиною відмови від проходження.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зорченко О.В. вважав, що при складанні протоколу 12.08.2018 року не було встановлено факту керування транспортним засобом його підзахисним у стані сп`яніння, пропозиції пройти медичний огляд на місці не поступало, свідків правопорушення не було залучено. При складанні протоколу працівниками поліції не дотримані вимоги посадової Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння № 1452/735 від 09.11.2015 року. Аналогічні порушення допущені працівниками ДПС м. Кременчука при складанні протоколу 20.08.2018 року. Крім того водія не було доставлено до Козельщинської ЦРЛ на освідчення, а привезено в Кременчуцький наркологічний диспансер, на відео не зафіксована причина зупинки і сам факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння, при складанні протоколу свідки не були присутні і не чули відмови водія при проходження огляду, фіксація перевірки переривалась і в часі не збігається з відмовою і запрошенням свідків. Прохав провадження у справі за фактами, зазначеними в обох протоколах, закрити.

Вислухавши порушника, його захисника, вивчивши надані докази, суд приходить до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Із оглянутого відеозапису факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України від 12.08.2018 року вбачається, що працівники поліції спілкуючись з водієм не пропонують йому пройти медичний огляд на місці зупинки, а їхати в медичний заклад він відмовляється. Свідки відмови не залучені, будь-яких доказів керування водієм транспортним засобом у стані сп`яніння та пропозиції освідчитись на газоаналізаторі не надано.

Фіксація події правопорушення на наданому суду диску проведена неякісно, з неї складно визначитись з місцем виявлення порушення, запитаннями та поясненнями сторін, наявності «Драйгера» та пропозиці його застосування, можна лише припускати, що водій відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп"яніння, незрозумілим залишилось чи була реальною пропозиція пройти огляд на місці вчинення адміністративного правопорушення, чи ця пропозиція стосувалась проведення огляду в медичному закладі.
За таких обставин суд вважає, що об`єктивна сторона керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння та його відмова у проходженні огляду на виявлення стану сп`яніння не доведена.

Відеозаписом від 20.08.2018 року підтверджена згода ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, без пропозиції пройти освідчення на місці зупинки та відсутності фіксації факту керування транспортним засобом. Виявивши порушення на території Козельщинського району, водія освідчували в Кременчуцькому наркологічному диспансері, свідки, запрошені для підтвердження відмови водія від проходження огляду не чули його відмови, так як водій був відсутній у кімнаті, де опитували свідків, вони не були попереджені про необхідність давати правдиві свідчення.
Інших доказів порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України не надано.
Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністра внутрішніх справ та Міністра охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452/735, огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів;
-використанням спеціальних технічних засобів;
-лікарем закладу охорони здоров`я.
Згідно п.7 вищевказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від
проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону поліцейськими дотримані не в повному обсязі. Так, водію не було запропоновано спеціальний технічний засіб для перевірки вживання спиртних напоїв на місці зупинки.
Так, відповідальність відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із пояснень правопорушника вбачається, що він в нічний час 12.08.2018 року поспішав додому та не мав часу на проходження огляду та 20.08.2018 року не керував транспортним засобом взагалі, а перебував у автомобілі.
Працівники поліції, в порушення вимог вищевказаної Інструкції, не запропонували і не провели щодо ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння при зупинці, так як не мали в наявності спеціального засобу для огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано відеозаписами.
Відповідно до вимог п.7 вищезазначеної Інструкції відмова водія транспортного
засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є підставою для проведення такого огляду в медичному закладі охорони здоров`я, але враховуючи, що у поліцейських не було спеціального технічного засобу для огляду на стан сп`яніння, водію такий засіб не пропонувався, суд приходить до висновку, що поліцейські не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, і як наслідок водій не міг відмовитись від того, що йому не пропонували.
В обох протоколах водію не були роз`яснені у повному обсязі права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі не було роз`яснено право на заявлення клопотань, надання доказів, встановлення та допит певних осіб як свідків, право на отримання правової допомоги, право на отримання та ознайомлення з доказами про вчинення проступку, не встановлено та не проведено належне дослідження доказів.

Особисті візуальні спостереження інспектора патрульної поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення водієм поставленого йому у провину проступку за змістом та у відповідності ст. 251 КУпАП не мають характер доказів, а ті, які висловлені у постанові щодо порушення п.2.5 ПДР України мають характер припущень, як наслідок, докази, які свідчили б про вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до змісту ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. При цьому, суд при оцінці доказів у справі суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії працівників поліції при проведенні огляду на предмет сп`яніння водія ОСОБА_1 суперечили чинному законодавству, а ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.133, 130 ч.1, 285-289, 294 КУпАП суд, -
постановив :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130КУпАП.
Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена, особою, що притягується до адміністративної відповідальності, його представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором в порядку, передбаченому ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП протягом десяти днів з моменту її проголошення шляхом подачі скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.
Постанова набуває чинності після спливу строку на її оскарження.

Суддя Н.Д. Науменко