ЄУН № 336/4204/18
пр. № 3/336/1418/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зареєстрований проживаючим та фактично мешкає у м. Запоріжжя, пров. Барнаульський, 11,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 22.07.2018 року 07.01 годині, 22.07.2018 року о 05.30 годині ОСОБА_2 по вул. Авраменка біля будинку № 22 у м. Запоріжжя, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з'явився, зі слів захисника, через перебування поза межами м. Запоріжжя.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 вину у скоєнні правопорушення не визнає, просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу правопорушення. По суті вказав, що на пропозицію поліцейських ОСОБА_2 пройшов освідування за допомогою газоаналізатору «Драгер», який показав результат у 1,34 ‰. З таким результатом ОСОБА_2 не погодився, оскільки був тверезим, про що вказав поліцейським, які направили його до медичного закладу. Водночас в медичному закладі ОСОБА_2 не оглядали, зразків сечі чи крові для проведення дослідження не брали, хоча він на тому наполягав, а у медичному висновку за відсутності обєктивних данних про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння зазначено про такий результат, однак, при цьому не вказано за допомогою якого саме обладнання чи у який спосіб стан спяніння ОСОБА_2 визначався, ступінь спяніння не вказаний. Також захисник наполягав на тому, що брати до уваги результат дослідження на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер» неможливо, адже всупереч інструкції з експлуатації зазначеного приладу він має калібруватись щонайрідше раз на півроку, однак, той прилад, який використовувався при освідування ОСОБА_2 востаннє проходив калібрування приблизно за рік до його використання, а саме у серпні 2017 року, тому виміряний за допомогою такого приладу результат не може вважатись обєктивним та не може бути прийнятий судом в якості доказу перебування особи у стані алкогольного спяніння.

Судом також переглянутий відеозапис, який не вказаний в якості додатку до протоколу, однак, DVD-R диск був доданий до матеріалів справи.

З дослідженого відеозапису можна побачити, що після зупинки поліцейські пропонують ОСОБА_2 пройти обмеження на стан алкогольного спяніння, на що ОСОБА_2 погоджується та за результатами вимірювання рівень алкоголю у парах з порожнини роту становить 1,34 ‰. ОСОБА_2 з таким результатом не погоджується, після чого поліцейські вказують йому на можливість пройти обстеження у медичному закладі, на що останній погоджується.

На цьому відеозапис закінчується, доданий до справи диск не містить відеозаписів, якими б було зафіксовано обставини, порядок проходження, методика дослідження та результат обстеження ОСОБА_2 в медичному закладі.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, визначаючи наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення в межах цієї справи, суд має вирішити чи доведено належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_2 керував у стані алкогольного спяніння, а рівень алкоголю перевищував дозволений в Україні.

Порядок проведення медичного огляду та проходження такого огляду особою визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі по тексту Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до Порядку та Інструкції огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

Використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров'я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Оцінюючи досліджені докази суд дійшов наступних висновків.

Суд погоджується з доводами захисника про те, що результати вимірювання за допомогою газоаналізатору «Драгер» не можуть бути прийняті судом в якості таких, що беззаперечно доводять перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння.

Так, відповідно до роздрукованого тесту останнє калібрування газоаналізатору «Драгер» проведено у серпні 2017 року, тобто майже за рік до його застосування при вимірюванні стану спяніння ОСОБА_2

Відповідно до п. 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсними.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законо Відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоровя України (http://portal.diklz.gov.ua/PublicSite/PUB/VMDetail.aspx?id=6522284), технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014 затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року №95, було дійсне тільки до 10.02.2015 року.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з роздруківки, вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння було проведено працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», який, з наведених вище підстав, фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан спяніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням вимог п.22. Розділу ІІІ встановлені обставини позбавляють суд можливості визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6810», як беззаперечний доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і дають суду підстави дійти до висновку про те, що стан алкогольного спяніння останнього у визначеному законом порядку встановлений не був.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи вищевикладене суд також погоджується з тим, що за відсутності відеозапису не виявляється можливим зясувати обставини, порядок, методику дослідження, використане обладнання та результат дослідження ОСОБА_2 на стан спяніння у медичному закладі, а, відповідно, наявними у справі доказами не спростовані пояснення захисника з приводу недотримання в медичному закладі встановленого порядку огляду особи на стан алкогольного спяніння.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки було проведено з використанням приладу, використання якого в Україні не передбачено, та який до того ж не проходив калібрування у встановлений строк, а дотримання під час огляду особи в медичному закладі встановленого порядку не підтверджено наявними у справі доказами, заперечення сторони захисту з приводу того, що огляд в медичному закладі був проведений з порушенням порядку не спростовані, в порушення вимог Інструкції, а тому факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння під час керування автомобілем у передбаченому законом порядку встановлений не був.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не підтвердилась, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк