Справа № 265/8018/18
Провадження № 3/265/2129/18
П О С Т А Н О В А

16 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2018 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 404102 від 15.09.2018 із додатками, складений відносно ОСОБА_2, про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом 15 вересня 2018 року о 03-00 годині навпроти будинку № 10 по вулиці Межовій в місті Маріуполі ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

Правопорушник ОСОБА_2 до суду зявився, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у своєму вчинку та просив його суворо не карати.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

При цьому ч. 4 цієї статті передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

При цьому п. 10 цієї Постанови передбачає, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 15 вересня 2018 року о 03-00 годині навпроти будинку № 10 по вулиці Межовій в місті Маріуполі ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння.

Огляд ОСОБА_2 на стан спяніння проведено працівником поліції 15.09.2018 о 04-32 годині у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із застосування спеціального технічного засобу «Drager» (Аlcotest). Результат тестування 1,26 %.

На місці вчинення правопорушення ОСОБА_2 надав письмові пояснення, згідно із якими зазначав, що перебував за кермом автомобіля разом із своїми друзями, коли автомобіль випадково почав рух, після чого їх зупинив наряд поліції та він одразу пересів на місце переднього пасажиру.

Дані пояснення правопорушника ОСОБА_2 щодо випадкового руху транспортного засобу спростовано відеофіксацією вчиненого правопорушення, здійсненою відереєстратором патрульного автомобіля за ходом його руху, долученою до матеріалів про адміністративне правопорушення. При цьому в суді ОСОБА_2 розкаявся у своєму вчинку та пояснив, що дійсно керував автомобілем після того, як вжив близько 2-х літрів пива, а надані ним 15.09.2018 письмові пояснення є способом його захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки він керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до розяснень пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Правопорушник ОСОБА_2 в суді пояснив, що водійське посвідчення у нього відсутнє, оскільки він його ніколи не отримував і з цього приводу ніколи не навчався, що не спростовується наданими матеріалами про адміністративне правопорушення.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік для водіїв, а також штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для інших осіб.

Отже, ОСОБА_2 в розумінні наведеної норми ПДР України та с. 1 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність даних, які характеризують особу порушника, ступінь його вини, дані про проступок, суд призначає ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника та дані про проступок, керуючись ст.ст. 130, 221, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

1. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

4. На постанову може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя ___________________________________ А.М. Вайновський