Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/3197/18 Головуючий в 1 інст. Кучерук І.Г.
Провадження №33/778/594/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.2 ст.184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Деревянко І.О на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 гривні. Стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 в період часу з 18 липня 2018 року 01-01 годин по 19 липня 2018 року 08-00 годин, неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який вказаний період часу знаходився без батьківського догляду та піклування.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Деревянко І.О. просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що з матеріалів справи неможливо встановити, у чому виразилось ухилення особи від своїх батьківських обов'язків, були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки вона веде здоровий спосіб життя, не має шкідливих звичок та забезпечує належне виховання своєї дитини, а про відсутність дитини за місцем проживання в поліцію повідомила саме вона, коли втратила зв'язок з сином, який не повернувся додому у визначений час. Зі слів сусідів, вона добре та відповідально займається вихованням сина.

Крім того, що 19 липня 2018 року, в день коли ОСОБА_2 передавали дитину співробітники поліції, вона на сині помітила сліди побоїв. Як зазначив син, над ним та іншим хлопцем - ОСОБА_5 протягом цілого часу в приміщенні Хортицької ювенальної превенції знущалися працівники поліції фізично - побиттям та морально, ображали та насміхалися. Відповідну заяву про вчинення злочину вона подала до ГУНП в Запорізькій області, проводиться розслідування.

Вказує захисник і на те, що у ОСОБА_2 не було можливості надати суду докази про належне виховання нею сина, оскільки суд не мав наміру встановлювати істину у справі.

Вислухавши ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу та просила постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, не вмотивовані належним чином, крім того, такі висновки суду суперечать фактичним обставинам справи.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов,тощо.

Однак, всупереч вимогам ст.256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме знаходження ОСОБА_4 в період часу з 01.01 години 18 липня 2018 року по 08.00 годину 19 липня 2018 року без батьківського догляду та піклування, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_2 як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов'язки по вихованню дитини.

Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції не в повній мірі перевірено відповідність складеного відносно ОСОБА_4 вимогам ст.256 КУпАП.

Крім цього, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_2, як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов'язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнала та пояснила, що вихованням свого сина вона займається, 18 та 19 липня 2018 року вона зверталась до поліції з заявою про розшук сина, оскільки не знала де він був.

Неповнолітній ОСОБА_4 суду пояснив, що з 18 по 19 липня 2018 року він був відсутній вдома, оскільки з другом поїхав на пляж, та вони не встигли на останню маршрутку і чекали ранку, щоб повернутися додому.

Відповідно до наданої сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 характеристиці щодо ОСОБА_2, остання добре та відповідально займається своєю дитиною, натомість її син неодноразово уходив з друзями гуляти, а мати його шукала та дзвонила в поліцію.

Стороною захисту на підтвердження факту належного виховання ОСОБА_2 свого сина до справи долучений ряд документів: довідку БО «БФ «Карпітас Запоріжжя», відповідно до якої ОСОБА_2 цікавиться особливостями розвитку своєї дитини, що свідчить про те, що вона піклується про стан здоров'я сина; відповідно до наданої інформації Запорізького навчально-виховному комплексу №41 ЗЩ Запорізької області, ОСОБА_4 є учнем 10-А класу, його мати гідно займається вихованням своєї дитини, постійно цікавиться успішністю сина та його поведінкою, систематично відвідує батьківські збори, спілкується з вчителями сина, приймає активну участь в громадському житті як закладу освіти так і класу, протягом останнього півроку спостерігається позитивна динаміка у поведінці хлопця, успішності, відвідуванні навчальних занять.

Крім того, ОСОБА_4 навчається у Запорізькій дитячій школі мистецтв № 3, відвідує школу бойових мистецтв та народну циркову студію Палацу культури металургів.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що сукупністю зібраних та досліджених судом доказів не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Факт неодноразових звернень ОСОБА_2 до органів поліції у зв'язку з тим, що її син не повертався додому після школи, тощо, не може свідчити про те, що вона ухиляється від виховання своєї дитини, та навпаки, матеріали справи свідчать про протилежне.

Оскільки суд не з'ясував належним чином всі обставини, які підлягають з'ясуванню, окрім того, висновки суду суперечать фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП,

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Деревянко І.О. задовольнити.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, скасувати.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева