Справа № 216/4641/18
Провадження № 3/216/1768/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: м. Дніпро, ж/м «Тополь 2», буд. № 3, корп. № 3АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2018 року інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 098227 відносно ОСОБА_2

Згідно із цим протоколом 12.08.2018 року о 09 год. 25 хв. біля буд. № 55 на вул. Черемшини в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS TF69Y, н.з. АЕ0469ВА, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння у визначеному законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 категорично заперечував факт керування його клієнтом автомобілем у стані алкогольного спяніння та просив закрити провадження в справі у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначив, що під час складання протоколу та доданих до нього матеріалів працівниками поліції були грубо порушені вимоги закону, а саме: справу розглянуто не в приміщенні поліції, матеріали складені різними посадовими особами, порушено порядок огляду на стан спяніння, приладу «Драгер» у поліцейських не було, ознаки спяніння останні визначили на свою субєктивну думку, оскільки такі ознаки жодним доказом не підтверджені, свідкам не рояснені їхні права за ст. 272 КУпАП.

Викликані в судове засідання інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не зявились, про місце і час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан спяніння. Огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння не відповідають критеріям належності та допустимості доказів, оскільки зміст письмових пояснень обох свідків не містить відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками спяніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З таких пояснень свідків неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками спяніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, і таким чином перевірити обґрунтованість вимог інспекторів поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан спяніння, від якого останній відмовився.

Крім того, пояснення свідків відібрані на виготовлених бланках, в яких заздалегідь було сформульовано та надруковано зміст пояснень із обставинами вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим у цих бланках пояснень свідків містяться виправлення дати та не заповнені всі графи, зокрема щодо документів, які засвідчують особи свідків.

Наведені факти свідчать про неналежність і недопустимість письмових пояснень свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 як доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в цій справі, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але й оформлені в такий спосіб, який викликає сумніви в достовірності вказаних пояснень і обєктивності та повноті дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Разом з тим наявний у матеріалах справи рапорт працівника патрульного поліції щодо обставин, через які був зупинений водій ОСОБА_2, не містить відомостей про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, що передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Наведені вище обставини викликають сумніви в неупередженості дій працівників поліції, якими в повному обсязі не було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, чим порушено порядок огляду водіїв на стан спяніння.

Крім того, із пояснень ОСОБА_2, які містяться в протоколі, та наявного в матеріалах відеозапису з боді-камер інспекторів поліції вбачається, що ОСОБА_2 дійсно поспішав з поважних причин, тому відмовився чекати приїзду іншого екіпажу патрульної поліції із приладом «Драгер», оскільки в цього екіпажу такого приладу не було, і вимушений був погодитись на складання матеріалів про відмову від проходження відповідного огляду. При цьому з указаного відеозапису не вбачається наявності у ОСОБА_2 зазначених у протоколі ознак алкогольного спяніння, які старанно переписані інспектором поліції з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, за виключенням тих ознак, яких у ОСОБА_2 явно не було.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 поставленого йому у вину працівником патрульної поліції складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В. Онопченко