АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний номер судової справи: 654/1482/18 Головуючий в 1 інстанції Сіянко В.М.
Номер провадження: 33/791/329/18 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Херсон

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Полікарпова О.М. за участі представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1, 30.04.2018 року о 06:05 год. в м. Гола Пристань Херсонської області по вул. 1 Травня, керував транспортним засобом «ВМW 535», д.н. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини роту, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та продути алкотестер «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним ріненням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не було належним чином повідомлено його про розгляд справи, оскільки за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення він не зареєстрований та не проживає.

Також зазначає, що відносно нього поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом без номерних знаків, який він відмовився підписувати в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що зазначено в протоколі. Але оскільки його не було повідомлено ні про час ні про дату судового засідання, він був позбавлений можливості заявляти клопотання про допит вказаних свідків, які б могли підтвердити той факт, що він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння та не відмовлявся їхати до лікарні чи проходити тест, а лише відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КупАП (керування транспортним засобом без номерних знаків).

При цьому звертає увагу апеляційного суду на те, що під час складання протоколу про адмінстративне правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КупАП між ним та працівниками поліції виник конфлікт, у зв'язку з чим останні погрожували йому скласти відносно нього протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Тому вважає, що протокол складений відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП безпідставно, з усіма можливими порушеннями та інформація в ньому, на підставі якої суд прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає дійсності.

Крім того до апеляційної скарги ОСОБА_1 було додана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. У заяві ОСОБА_1, посилається на те, що про рішення суду дізнався лише 08.08.2018 року, після ознайомленням з матеріалами справи його адвоката ОСОБА_2, про що є відмітка у справі. Жодної повістки про виклик до суду не отримував, оскільки судом вся кореспонденція направлялася за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: м. Гола Пристань, вул. Лермонтова, 12, за якою він не зареєстрований та не проживає. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу слід задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її з наведених в ній підстав.

Згідно зі ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 23 липня 2018 року проведено за відсутності ОСОБА_1, дані про його своєчасне повідомлення та направлення судом копії постанови в матеріалах справи відсутні.

При цьому з заяви адвоката ОСОБА_2,, яка діє в інтересах ОСОБА_1 вбачається, що вона 08.08.2018 року ознайомилася з матеріалами справи (а.с.26).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З матеріалів провадження вбачається, що приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5. Правил, суддя, дослідивши виключно матеріали справи, як на докази винуватості останнього в постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує свою вину та зазначає, що інкримінованого йому правопорушення він не вчиняв, того дня, 30.04.2018 року, він дійсно був зупинений працівниками поліції, однак протокол було складено за зовсім інше правопорушення - керування транспортним засобом без номерних знаків. Однак оскільки під час складання даного протоколу в нього з працівниками поліції виник конфлікт, останні стали погрожувати йому, що складуть на нього ще один протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. При цьому в стані алкогольного сп'яніння він не перебував та не відмовлявся від проходження медичного огляду. Він лише відмовився від підписання протоколу про керування транспортним засобом без номерних знаків. Вказані факти можуть підтвердити свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 зазначали і під час слухання справи в суді апеляційної інстанції.

З метою перевірки доводів апелянта апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1, в результаті чого було встановлено наступне.

Так в протоколі серії БД № 024218 від 30.04.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 30 квітня 2018 року о 06:05 год. в м. Гола Пристань Херсонської області по вул. 1 Травня, керував транспортним засобом «ВМW 535», д.н. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2-4).

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вбачається, що останні були присутні під час того, як на вимогу працівника поліції водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі чи продути алкотестр «Драгер» (а.с.5,6). Відомостей щодо обставин зупинення транспортного засобу працівниками поліції, а також щодо наявності у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, які б слугували підставою для проходження водієм медичного огляду, а також яким саме чином ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, зазначеними свідками не вказано.

Вважаю за необхідне віднестись критично до змісту письмових показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, оскільки судом першої інстанції дані пояснення не перевірялись, вказані свідки судом не допитувались.

Так допитаний в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив пояснення ОСОБА_1 та пояснив, що між працівниками поліції та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу номерного знаку, при цьому останній не перебував у стані алкогольного сп'яніння. В ході конфлікту поліцейський запитав ОСОБА_1 «може пройдемо перевірку на стан сп'яніння?», на що ОСОБА_1 промовчав. Його мовчання поліцейський розцінив як відмову та запропонував свідкам підтвердити цей факт.

Свідок ОСОБА_3 також пояснив, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння не перебував. Разом з тим він не чув щоб працівниками поліції водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Також з матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2018 року відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було винесено постанову про накладеня адміністративного стягнення серї НК №91655, відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП (керування транспортним засобом на якому відсутній передній державний номерний знак) (а.с.4).

Апеляційним судом було витребувано відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, проте на адресу суду надійшла відповідь з якої вбачається, що під час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 поліцейський нагрудну боді камеру не використовував.

Будь-які докази на спростовування пояснень ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду встановлені не були.

Проаналізувавши вищезазначене можна дійти висновку, що матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

При цьому дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, поясненнями свідків, що дає підстави розцінювати всі сумніви на користь особи, яка притягується до відповідальності.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 23 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які складають 10 200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області підпис О.М. Полікарпова

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 21 вересня 2018 року

Копія постанови оформлена 24 вересня 2018 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька