ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4232/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

15 червня 2018 року о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 за адресою: м. Київ, вул. Старобориспільська, 16, керував автомобілем НОМЕР_1 та під час спілкування виявлено ознаки алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, та рухаючись заднім ходом не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. А всіма своїми діями порушив п.п.1.5,2.3(б,д,є),2.5,10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

У суді правопорушник ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення вчиненного за ст.124 КУпАП визнав повністю та щиро розкаявся.

ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав, однак обставини викладені в протоколі не спростував.

Суд, вислухавши ОСОБА_2, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП України, підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 184936 та серії БД № 236521 від 15.06.2018 року, схемою місця ДТП, поясненнями свідків, поясненнями учасників ДТП, відеозаписом з СD диску.

Так, з долученого відеозапису із нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, судом встановлено, що ОСОБА_2 спочатку погодився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Drager», але згодом відмовився від відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння в присутності двох свідків. Крім того, працівниками поліції на його вимогу останнього було надано сертифікат приладу «Drager». В подальшому, працівниками поліції останньому було попереджено про складання адміністративного протоколу, але останній відмовився від отримання копії протгоколу.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі викладеного, зазначені справи підлягають об'єднанню та розгляду в одному проваджені.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, будь-яких доказів на спростування викладених в протоколі обставин та підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 суду надано не було.

Враховуючи обставини скоєного, вік, сімейний та фінансовий стан правопорушника, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» правопорушник підлягає стягненню судовий бір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

п о с т а н о в и в:

об'єднати матеріали про адміністративне правопорушення по справі № 753/12613/18 з матеріалами про адміністративне правопорушення по справі № 753/12614/18 в одне провадження і присвоїти справі єдиний унікальний номер № 753/12613/18.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн. 40 коп.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги або протесту постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя