Справа № 265/5696/18
Провадження № 3/265/1539/18
П О С Т А Н О В А

19 вересня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник Ірина Геннадіївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм на ТОВ «Маріупольська автобаза», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, серія БД 062156, складений 20 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з додатками до нього.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_2 20 червня 2018 року, о 02-30 години, керував автомобілем марки CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_1, рухався в Лівобережному районі міста Маріуполя по вулиці Ламізова біля будинку №9, з знаками наркотичного сп'яніння. Тобто мав неприродну блідість обличчя, не реагували зіниці на світло, поведінка, що не відповідала обстановці. Огляд на стан наркотичного сп'яніння в Маріупольському наркологічному диспансері підтвердив той факт, що ОСОБА_2 мав гостру інтоксикацію внаслідок вживання опіатів, неускладнену.

У судове засідання ОСОБА_2 та його адвокат Попов В.М. не з'явились, але через канцелярію суду надали суду заяву про закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу та події правопорушення, посилаючись на те, що він перебуває на обліку з діагнозом туберкульоз. Так з метою недопущення рецидиву та за рекомендацією лікаря він у профілактичних цілях вживає препарат «Рифампіцин», який відноситься до протитуберкульозних антибіотиків, відпускається без рецепту та не впливає на швидкість реакції водіїв. 11 червня 2018 року ОСОБА_2 почав щоденно вживати вищевказаний препарат. Після ознайомлення з результатами медичного огляду на стан сп'яніння він почав з'ясовувати причини такого діагнозу, адже він не вживає ніякі наркотичні засоби. Так йому стало відомо про вплив даного препарату на результати досліджень, що даний препарат дозволений для вживання водіям, але під час лабораторних досліджень біологічних середовищ людини може давати хибно-позитивну реакцію на наявність опіоідів, що підтверджується довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» № 1747/01-14. Таким чином, за наведених обставин, висновок щодо результатів медичного огляду слід визнати недопустимим доказом у даній справі, який не може бути використаний в якості доказу його вини у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.130 ч.1 КпАП України, до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ті особи які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З висновку щодо результатів медичного огляду № 227 від 20 червня 2018 року, який проводився відносно ОСОБА_2 в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», останній перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання опіоїдів, неускладненої. (а.с. 5).

Відповідно до п. 7 р. 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства Охорони Здоров'я та Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 року № 1452/735, яка зареєстрована в Міністерстві Юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. З висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп'яніння №227 від 20 червня 2018 р. вбачається, що визначити чи перебуває ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння буде можливо лише після лабораторного дослідження. Проте, в матеріалах справи відсутня довідка про результати лабораторного дослідження, за висновками якого ОСОБА_2 притягують до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про неповноту доказової бази щодо скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З копій медичної картки вбачається, що ОСОБА_2 хворий на туберкульоз та йому прописано вживання препарату «Рифампіцин» (а.с. 28), який він придбав 11 червня 2018 року, що підтверджує товарний чек (а.с. 27). Відповідно до листа КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» вих. № 1747/01-14 препарат «Рифампіцин» здатний давати хибно-позитивну реакцію при обстеженні біологічних середовищ на наявність опіоїдів; даний препарат відноситься до розділу антибіотиків і ніякого впливу на психічну сферу, швидкість реакції водія не має (а.с. 26).

Відповідно шляхового листу вантажного автомобіля № 026162 від 20 червня 2018 року, водій ОСОБА_2 20 червня 2018 року о 04-00 годині виїхав з гаражу ТОВ «Маріупольська автобаза» та був допущений до роботи лікарем.

За таких підстав встановити факт перебування ОСОБА_2 20 червня 2018 року в стані наркотичного сп'яніння, керуючись принципом доведення вини «поза розумним сумнівом» не вдається за можливе.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об'єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає, а провадження по справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Мельник І.Г.