Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/8734/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю правопорушника ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1, не працюючого,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Відповідно до постанови, 02.08.2017 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Львівська, 1, керував автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та скасування постанови суду, як слідує з її змісту, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вважає, що суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Зазначає, що він був позбавлений можливості бути присутнім в суді при розгляді справи, надавати пояснення та користуватися іншими правами передбаченими ст. 268 КпАП України, оскільки суд розглянув справу у його відсутність та належним чином не повідомив про час та місце розгляду справи.

Копію постанови суду він отримав лише 20.10.2017 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Зазначає, що суд за власної ініціативи, без його клопотання та відома, витребував в Управлінні патрульної поліції м. Житомира відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, чим порушив принцип змагальності сторін, що вплинуло на ухвалення постанови.

В суді першої інстанції ним було заявлено клопотання про направлення протоколу на доопрацювання, оскільки він не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП, а саме тому, що в протоколі відсутня інформація про свідків, однак в матеріалах справи містилися пояснення двох осіб, які нібито були присутні під час проходження огляду на стан сп'яніння.

Зазначає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння, поліцейським було проведено з порушенням правил п. 4 ст. 266 КУпАП.

Також зазначає, що сам медичний висновок та акт огляду за № 680, складені з порушенням вимог Інструкції від 09.11.2015 року за № 1452/735, оскільки всі поля заповнені російською мовою, не повністю зазначені відомості про осіб, які доставляли та перевіряли на стан сп'яніння, у пункті 18 акту огляду, відсутня інформація з приводу засобу вимірювальної техніки та останньої повірки калібрування, а також зазначає, що він не відмовлявся від здачі крові, йому цього взагалі не пропонували.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи містяться дані про не своєчасне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.252 КУпАП, оцінка доказів повинна відбуватись за внутрішнім переконанням особи, яка їх оцінює, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом на переконання апеляційного суду були дотримані вимоги цих положень Закону.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 202063 від 02.08.2017 року; висновком Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради від 02.08.2017 року № 680, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння; результатами тестування на алкоголь, згідно якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою «Драгер» ALCOTEST 6810 прилад № ARАМ-3612 принтер № ARАМ-5616 тест № 3610 від 02.08.2017 року, за результатами огляду на стан сп'яніння - проба позитивна 1, 47 %; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат - 1, 47 % алкоголю, з результатами тесту ОСОБА_1 не погодився та був запрошений пройти огляд у медичному закладі, а також відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, який підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Зазначеними доказами, які є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції було належно дотримано вимоги ст. 268 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд не погоджується з доводами представника ОСОБА_2 про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я було проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виходячи з наступного.

Так, Обласним наркологічним диспансером Житомирської обласної ради на запит апеляційного суду надано копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-96-2007 виданий 10.07.2007р., копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 394/Е від 06.10.2016р., копію листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 11.12.2014р. № 992.

Відповідно до наданих документів Газоаналізатор Alcotest 6810 № ARAK - 0890, який був використаний для перевірки на стан сп'яніння у медичному закладі ОСОБА_1, був завезений в Україну, придбаний споживачем та введений в експлуатацію протягом дії свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 року, після закінчення дії свідоцтва можливо використовувати за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки вказаний газоаналізатор.

Згідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 394/Е від 06.10.2016р. газоаналізатор Alcotest 6810 № ARAK - 0890 на час проведення огляду ОСОБА_1 відповідав вимогам техпаспорта та МПУ 066/05 - 2013.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими апеляційні твердження ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 не з'явився 23.08.2017 року в судове засідання до суду першої інстанції, надіславши клопотання про витребування доказів та направлення протоколу на доопрацювання, а також про розгляд справи у його відсутність, в зв'язку з сімейними обставинами.

Суд дотримавшись вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи частково задовольнив клопотання та витребував докази, в тому числі відеозапис з нагрудних камер поліцейських і відклав розгляд справи з метою дотримання прав апелянта на розгляд справи у його присутності.

Про те, 08.09.2017 року на електронну адресу суду знову надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки він не може з'явитись до суду за сімейним обставинами.

У зв'язку з чим, суд вдруге відклав розгляд справи.

26.09.2017 року, на передодні судового розгляду призначеного на 27.09.2017 р., ОСОБА_1 втретє подав заяву про надання йому матеріалів справи на ознайомлення, хоча в матеріалах справи містяться докази того, що ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи та був обізнаний про день та час розгляду справи.

Зазначені обставини дають підстави для висновку про зловживання ОСОБА_1 своїми правами з метою уникнення відповідальності за спливом строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не знаходить істотних порушень при розгляді справи судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість у повній мірі використати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Не погоджується апеляційний суд також і з доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогам Закону, оскільки як слідує з його змісту він був складений після проведення медичного огляду в закладі охорони здоров'я, так як ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду проведеного працівником поліції.

Враховуючи, що ч.4 ст. 266 КУпАП не вимагає присутності свідків при проведенні огляду у закладі охорони здоров'я, відсутність відомостей про них у протоколі про адміністративне правопорушення не є підставою для визнання цього доказу недопустимим.

Натомість з акту огляду ОСОБА_1, пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_4 вбачається, що огляд проведений працівником поліції проводився з участю свідків.

Апеляційний суд, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у співставленні з його апеляційними твердженнями про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, вважає їх суперечливими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх неправдивими, спрямованими на уникнення останнім від адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні, не дають для цього підстав і інші доводи апелянта, які на думку апеляційного не містять інформації про істотні порушення вимог законодавства про адміністративні правопорушення, а є формальними та незначними недоліками.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук