Провадження № 33/824/240/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він, 28 квітня 2018 року о 23 годині 19 хвилин, рухаючись по вул. Лісовій, 6, в м. Ворзель в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем TOYOTAномерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування.В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначив що суд першої інстанції поверхнево дослідив викладені ним обставини у письмових поясненнях. Указав, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд лише за допомогою приладу «Драгер», до лікаря їхати не пропонували, лише повідомивши що він має можливість самостійно звернутися до нього. Крім того звернув увагу, що суд безпідставно не задовольнив його клопотання про виклик поліцейських та свідків. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_3 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння. Між тим, ці висновки судді зроблені на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок неналежної оцінки доказів і погодитись із ними не можливо. Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов'язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Цей огляд може проводитися за допомогою технічних засобів, чи у закладі охорони здоров'я. Право вибору способу проведення огляду належить особі, щодо якої є підозра про її перебування у стані алкогольного сп'яніння. У випадку проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейські зобов'язані доставити особу до відповідного закладу охорони здоров'я. Із оглянутого в судовому засідання запису (указати, що за запис і його походження)вбачається, що під час з'ясування поліцейськими факту перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння, останнім була висловлена фактична згода на проведення огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я. При цьому суд не звертає уваги на інші пояснення, пропозиції чи зауваження, які ОСОБА_3, висловлював у ході з'ясування поліцейськими даної події Натомість працівники поліції, в порушення вимог ст. 266 КУпАП та п.9 Розділу ІІ Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не направили та не доставили ОСОБА_3 до найближчого закладу охорони здоров'я, уповноваженого на проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння для проведення відповідного огляду. Замість цього працівники поліції почали пропонувати ОСОБА_3 скласти протокол про відмову від проходження огляду та після цього самостійно пройти відповідний огляд. Зазначені обставини указують на те, що фактично працівники поліції спровокували ОСОБА_3 відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння при наявності його волевиявлення на проходження такого огляду у закладі охорони здоров'я.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності, за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так у рішеннях ЄСПЛ ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб'єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ним було вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських, він, із урахуванням зазначеної вище позиції ЄСПЛ, не може бути притягнутий до відповідальності за цією статтею.

При цьому, суд зважає на те, що докази, які були досліджені суддею місцевого суду не можуть бути використані у доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки ті докази, які здобуті внаслідок підбурювання особи до вчинення правопорушення, відповідно до зазначеної вище практики ЄСПЛ, визнаються недопустимими доказами.

За наведених вище обставин постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року щодо ОСОБА_3 не може визнаватись законною та обґрунтованою у зв'язку із чим вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючисьп.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Вікторовичазадовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 рокущодо ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька