АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/6387/17 Номер провадження 33/786/111/18Головуючий у 1-й інстанції Обревко Л. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючий слюсарем ПП «Бабіч»

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 400 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою, 11.08.2017 року о 00-35 годині водій ОСОБА_2 в м.Кременчуці по вул.. Перемоги, 32а керував транспортним засобом DAEWOO NUBIRA державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у передбаченому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Приймаючи рішення, суд вказав, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними у справі доказами та врахувавши характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, ступінь його вини дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Вказує, що суд не повно зясував усі фактичні обставини справи, не надав їм належної оцінки, не вжив заходів для належного повідомлення особи про день і час розгляду справи, що потягло прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Звертає увагу, що відеозапис з нагрудної камери спростовує вчинення правопорушення ОСОБА_2, оскільки о 00.24 год. він вже був зупинений працівниками патрульної поліції та до 00.55 год. залишався на місці зупинки і не рухався.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у присутності двох свідків, який підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 167930, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Спростовуються твердження ОСОБА_2 щодо його невинуватості, письмовими поясненнями свідків у яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, що підтверджується і відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні.

ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду вказав, що дійсно свідки були присутні при прийнятті його відмови від проходження ним огляду на стан спяніння.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 інспектор Управління патрульної поліції вказав, що причину зупинки водія ОСОБА_2 не памятає. При зупинці автомобіля під керуванням ОСОБА_2, у останнього дійсно виявлені ознаки спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово викликалися в судове засідання, але не зявились з невідомих суду причин.

Твердження апелянта про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв'язку повністю підтверджують вину апелянта.

Не знайшли свого підтвердження і доводи адвоката щодо не відсторонення водія від керування транспортним засобом та невідповідність часу зупинки автомобіля вказаного на відеозапису з часом зазначеним у протоколі, так як ці обставини не спростовують факту відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння.

Таким чином, з огляду на наявні докази в сукупності, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно з якими ОСОБА_2 відмовився від проходження огляну на стан спяніння у медичному закладі та не надав з цього приводу будь-яких пояснень, притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, є цілком обґрунтованим та наведеними доводами адвоката та ОСОБА_2 не спростовані.

За таких обставин, вважаю постанову суду законною та обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1