Справа № 352/1651/18
Провадження № 33/4808/18/18
Категорія ст.173 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника Синишина Павла Євгеновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову судді Тисменицького районного суду від 21.07.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, громадянку України,

визнано винуватою та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати як незаконну, необґрунтовану, та таку, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, закривши провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Апелянт вважає, що висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що в постанові суду не зазначено місця та суті правопорушення, що свідчить про те, що судом взагалі не було встановлено обставин вчинення правопорушення. Вказує, що саме ОСОБА_4 почав ображати її нецензурною лайкою, застосував фізичну силу, виштовхував зі сходів, в той час коли вона приходила до бабусі, що б її погодувати. Вказує, що нею було подано до поліції відповідну заяву. Зазначає, що очевидцями події були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вважає висновок суду про те, що вона вчинила дрібне хуліганство є передчасним. Також посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки при наявності свідків, їх не було зазначено, та протокол ними не підписаний.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 09.07.2018 року о 13-00 год. по вул. Довженка в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області ображала нецензурними словами голову сільської ради ОСОБА_4, чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

В судове засідання з'явилась ОСОБА_2, якій роз'яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, захиснику Синишин П.Є. роз'яснені права, передбачені ст.. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати. Вважають, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, просять провадження в справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив їй справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Твердження ОСОБА_2, у своїй апеляційній скарзі про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не є слушним, оскільки спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, її винуватість доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР 405219 від 18.07.2018 року, з якого вбачається, що вона 09.07.2018 р. о 13 год. по вул. Довженка в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області, вчинила хуліганські дії, а саме: висловлювалася нецензурними словами в сторону голови сільської ради ОСОБА_4 (а.с.1) та письмовими поясненнями свідків (а.с. 2-5).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечила свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та пояснила, що під час інциденту, саме ОСОБА_4 висловлювався на її адресу нецензурними словами, потім почав виштовхувати її зі сходів, застосувавши фізичну силу.

Вважаю, що такі пояснення ОСОБА_2 спростовуються поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4

Так, з пояснень свідка ОСОБА_7 (а.п. 2) вбачається, що вона 09.07.2018 року, перебуваючи на своєму подвір'ї, чула як ОСОБА_2 висловлювалась нецензурною лайкою, як їй у подальшому стало відомо, на адресу ОСОБА_4

З пояснень свідка ОСОБА_8 (а.п. 3) вбачається, що 09.07.2018 року біля 13-00 години вона перебувала на своєму подвір'ї та чула як ОСОБА_2 висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_4 (а.п. 4) про те, що ОСОБА_2 висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою.

Вказані пояснення у своїй сукупності є послідовними, вважаю їх такими, що вони узгоджуються між собою та повністю відповідають обставинам справи, викладених у протоколу про адміністративне правопорушення.

Між тим, вважаю недоведеним твердження апелянта про зацікавленість свідків в результатах розгляду справи, оскільки відсутні докази на підтвердження такого факту.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 та племінницею ОСОБА_4

09.07.2018 року у період часу близько 13-30 годині - 14-00 годині, вона перебувала по вул. Довженка в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області та не чула, щоб ОСОБА_2 висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4

Вважаю, що вказані пояснення свідка ОСОБА_6 неможливо визнати такими, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй діяння, оскільки діяння у вчиненні якого визнано останню винуватою, відбувалось о 13-00 годині, в той час як свідок зазначає про відсутність такої події в період часу близько 13-30 годині - 14-00 годині.

Таким чином, в діях ОСОБА_2, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки вона, перебуваючи в громадському місці - по вул. Довженка в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області, висловлювалась нецензурною лайкою, чим порушила спокій громадян - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, тобто вчинила дрібне хуліганство.

Вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів, який дозволяє встановити обставини, що мають істотне значення для об'єктивного та справедливого розгляду справи.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить необхідні дані щодо особи правопорушника, суті адміністративного правопорушення та посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Крім того, твердження апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП внаслідок відсутності у ньому посилання на свідків, спростовуються змістом протоколу, в якому зазначені анкетні дані свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що засвідчені їх особистими підписами (а.п. 1).

Таким чином вважаю, що сукупність досліджених судом першої інстанції доказів давала суду обґрунтовані підстави дійти мотивованого висновку про те, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Також вважає, що обране судом в мінімальних межах встановлених санкцією ст.173 КУпАП, адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Твердження апелянта про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного або кримінального правопорушення, не підлягає перевірці в межах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, оскільки справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення від 18.07.2018 року щодо ОСОБА_2

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

За таких обставин, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Тисменицького районного суду від 21 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. залишити без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло