Справа № 492/1712/18
Провадження № 3/492/544/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, що народився 09.06.1974 року, громадянина України, директора ТОВ «Аліягський елеватор», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1),

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

При проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аліягський елеватор», розташованого за адресою: Одеська область, Арцизький район, село Холмське, встановлено порушення директором ТОВ «Аліягський елеватор» ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, а саме занижено податок на додану вартість в результаті порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями).

Розглянув протокол про адміністративне правопорушення, дослідив матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1631 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні нього, у звязку з чим суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обовязкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що директор ТОВ «Аліягський елеватор» ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення № 2048 від 04.10.2018 року, актом про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аліягський елеватор» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 10.12.2015р. по 31.03.2018р.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

А як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Таким чином, належна оцінка вищенаведених доказів в їх сукупності, що дослідженні в судовому засіданні, дає підстави суду дійти висновку, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Отже, провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що достатнім і необхідним для його виправлення, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у звязку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 163-1, ст. ст. 280, 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят пять) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_3

Одеської області