Єдиний унікальний номер 725/5203/18
Номер провадження 3/725/3153/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Іщенко І. В., розглянувши адміністративну справу за ч. 1 ст.130 КпАП України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: вул.. руська, 281Б/33, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року на адресу Першотравневого районного суду м. Чернівці з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №025306 від 15 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 15 вересня 2018 року о 02 год. 00 хв., керував автомобілем «Land Rover», д.н.з. JJL256, по вул. Троїцькій, 2 в м. Кам`янець-Подільський, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України. Працівниками патрульної поліції у Чернівецькій області дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вину останнього у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Просив закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Суд приймає до уваги покази щодо невинуватості, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на відсутність достатніх, достовірних та перевірених судом доказів такої провини.

Судом встановлено, що підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу було те, що на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_1 не підсвічувався задній номерний знак. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП.

Однак, як вбачається із відеозапису, який міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення чітко видно, що під час руху номерний знак освічується у відповідності до вимог ПДР України. Під час зупинки транспортного засобу та після того коли ОСОБА_1 повністю вимкнув живлення автомобіля відповідно і не підсвічувався номерний знак.

Також, як вбачається із матеріалів даної справи, відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП немає, що в свою чергу свідчить про відсутність такого правопорушення й відповідно свідчить про незаконне зупинення транспортного засобу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, дії працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 є незаконними та суперечать ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Крім того, порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділ І, Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я (пункт 12 розділ II Інструкції).

Відповідно до п.1 Розділу II, Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 6 Розділу II, Інструкції, визначено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділ І Інструкції).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 8 Розділу II, Інструкції).

Однак, жодних відомостей про видачу ОСОБА_1 направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння матеріали справи не містять, що свідчить про порушення поліцейським вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Разом з тим, в матеріалах даної справи хоча і містяться пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.09.2018 року, однак що вони не можуть братися судом до уваги, як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, оскільки дані про їх особу є суперечними, так як не зазначено відомостей про встановлення даних осіб будь-яким документом.

Враховуючи те, що відомості про свідків зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є не точними, а особи свідків не ідентифіковані, вважаю, що даний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №025306 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Крім того, відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, будь-яких відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування належним йому автомобілем матеріали справи не містять, що також свідчить про те, що сумнівів у тому що останній не знаходився у стані алкогольного сп'яніння у працівників поліції не було.

Враховуючи вищевикладене, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, відмова від проходження медичного огляду на стан сп"яніння, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

На переконання суду, досліджені докази, не є належними, достовірними та достатніми задля встановлення вини особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи пояснення захисника, та відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у звязку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 24, 30, 33, 130, 247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Іщенко І.В.