№3/755/6458/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 236768, ОСОБА_1, 19 серпня 2018 року о 00 годині 20 хвилин, керував автомобілем «AUDI A6», д/н НОМЕР_1, у м. Києві по пр-ту Миру, 14, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 19 серпня 2018 року в стані наркотичного сп'яніння він не перебував, про що він повідомив працівників поліції та зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, надав пояснення про те, що після того, як його зупинили працівники поліції, останні не представилися та не повідомили причину зупинки. Отримавши від нього документи, у патрульному автомобілі поліцейські склали на нього без свідків протокол, а потім один з поліцейських почав зупиняти автомобілі та запрошувати водіїв бути в якості свідків. Поліцейські почали звинувачувати його у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння та ображати. Коли він запропонував поїхати до КМНКЛ «Соціотерапія» для проведення медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння, то йому в грубій формі поліцейський відповіла, що це вже не має значення і нехай він робить що хоче, оскільки протокол вже складено та свідками все підписано. З урахуванням такої ситуації, йому нічого не залишалося, як їхати самому на огляд до лікаря-нарколога. До медичного закладу він приїхав о 02 годині 00 хвилин, тобто протягом двох годин, однак, тривалий час знаходився у черзі та був прийнятий лікарем аж о 08 годині 05 хвилин 19 серпня 2018 року. На підтвердження своїх пояснень, надав суду висновок з КМНКЛ «Соціотерапія» від 19 серпня 2018 року та відповідь щодо його звернення до даного медичного закладу. Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що самої відмови саме від проходження огляду на стан сп'яніння від нього не надходило і йому поліцейські не пропонували, а він лише висловив незгоду з підозрою поліцейський у тому, що він перебував у стані наркотичного сп'яніння. Вважає, що оскільки, працівником поліції було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, то протокол про адміністративне правопорушення є недійсним. Крім того, зазначив, що в матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, що є порушенням п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735). Зокрема, зауважив, що його не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. У зв'язку з наведеним, просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання з КМНКЛ «Соціотерапія» було викликано лікар-нарколога ОСОБА_2, яка пояснила, що вона пам'ятає ОСОБА_1 і 19 серпня 2018 року зранку нею було проведено огляд останнього на стан наркотичного сп'яніння. Перед тим, як здати аналізи, ОСОБА_1 прийшлося довго чекати своєї черги, оскільки перед ним проходили огляд ті, хто приїжджав з патрульними поліції, а потім оглядалися ті, хто чекав по само зверненню та в КМНКЛ «Соціотерапія» завжди великі черги. У ОСОБА_1 нею були відібрані біологічні зразки, котрі у них зберігаються 90 діб. Крім того, зауважила, що наркотичні засоби тримаються в організмі люди від трьох до п'яти діб в залежності від виду наркотичного засобу, у зв'язку з чим, огляд ОСОБА_1 із запізненням, не міг би вплинути на результати такого огляду, тобто, якби він керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, то навіть якби він пройшов огляд і через день-два, то в його організмі залишились би залишки наркотичної речовини, однак, в останнього було відсутнє будь-яке сп'яніння, тому після проведення його огляду, було надано висновок про те, що він не перебуває у стані будь-якого сп'яніння.

Заслухавши думку ОСОБА_1, лікаря-нарколога ОСОБА_2, дослідивши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 та лікарем-наркологом ОСОБА_2, було надано послідовні та логічні пояснення викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що йому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога і тому він звернувся по самозверненню не пізніше, ніж через дві години, однак пройшов огляд із запізненням, у зв'язку з великою чергою. На підтвердження своїх слів, ОСОБА_1 надав суду висновок лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» № 008055 від 19.08.2018 року, з якого вбачається, що він не перебув у стані будь-якого сп'яніння. Крім того, надав суду відповідь з КМНКЛ «Соціотерапія» за вих. № 1012 від 29.08.2018 року на його заяву про те, що він, ОСОБА_1, тривалий час очікували в черзі для проведення медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння, оскільки перед ним було прийнято 11 осіб, а саме: о 02 год. 00 хв., 02 год. 10 хв., 02 год. 30 хв., 03 год. 20 хв., 03 год. 40 хв., 04 год. 10 хв., 04 год. 45 хв., 05 год. 05 хв., 06 год. 10 хв., 07 год. 50 хв.

Зокрема, лікарем-наркологом ОСОБА_2 також у судовому засіданні було підтверджено той факт, що ОСОБА_1 звернувся до КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп'яніння по самозверненню вчасно, однак, у зв'язку з великою чергою, його було оглянуто із запізненням. Крім того, зауважила, що ОСОБА_1 не перебував у стані будь-якого сп'яніння і вона дійсно видала про це висновок, а огляд із запізненням, не міг би вплинути на результати такого огляду, оскільки стан наркотичного сп'яніння тримається у організмі людини декілька діб, у залежності від виду наркотичного засобу.

Крім того, на запит суду, з КМНКЛ «Соціотерапія» надійшла медична документація щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп'яніння, з якої вбачається, що останній не перебував у стані будь-якого сп'яніння.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, лікаря-нарколога ОСОБА_2, вивчивши всі докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: