Номер провадження: 33/785/1082/18
Номер справи місцевого суду: 522/3307/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, із змінами, на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави в сумі 352, 40 (триста пятдесят дві грн. 40 коп.) гривень.

З постанови районного суду вбачається, що відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду, ОСОБА_2,13 лютого 2018 року о 16 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ S500L н/з ОРО КК84 по вул. Олександрівський проспект, 4 у місті Одесі, у порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. За цим фактом співробітниками поліції стосовно водія ОСОБА_2, складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 419725 від 13 лютого 2018 року за ч.1ст. 130 КпАП України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що суд порушив його процесуальні права, не повідомивши про розгляд справи, він був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків. ОСОБА_2 вказує, що судом не зясовано всіх обставин, що мають значення для справи, а суд застосував спрощений підхід до розгляду справи, що перешкодило зясуванню істини по справі, позбавило ОСОБА_2 права на захист та призвело до неправильного вирішення справи. Також вказує, що огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 був проведений незаконно, так як він не дозволений до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом, в матеріалах справи відсутня інформація щодо сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager Alcotest 6810, огляд на стан спяніння в медичному закладі йому не пропонували пройти, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд. Крім цього, зазначає, що у нього відсутні були ознаки алкогольного спяніння та жоден документ, наявний в матеріалах справи, не містить посилання на виявлення у нього ознак алкогольного спяніння; акт огляду на стан спяніння він підписав через те, що поспішав на зустріч і він надав згоду на підписання протоколу про адміністративне правопорушення, а не акту огляду на стан спяніння; свідки не були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а залучені поліцейськими вже після його складання; матеріали справи не містять відомостей про відсторонення його від керування транспортними засобами; відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських на диску зроблено з нарізки окремих фрагментів різних кадрів.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 відмовився від усіх своїх заявлених раніше клопотань та змінив свої апеляційні вимоги, просив постанову районного суду скасувати, провадження по справі закрити у звязку із закінченням строків притягнення його до адміністративно відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, які підтримали доводи зміненої апеляційної скарги і просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Як видно із справи, її було розглянуто без участі ОСОБА_2 (а. с. 15-16).

В матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі дані про отримання ним повідомлення про час та місце судового розгляду справи, а тому він був позбавлений можливості реалізувати своє право доступу до правосуддя. Копію постанови суду не було йому направлено, що є порушенням ст. 285 КУпАП і сприяло тому, що апелянт не подав вчасно апеляційну скаргу. Згідно матеріалів справи копію постанови Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній взагалі не отримував, а про її існування дізнався лише з Єдиного державного реєстру судових рішень (а. с. 29).

Згідно ст. ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_2 цим нормам закону не відповідає.

Крім того, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки постановлена з істотними порушеннями вимог діючого КУпАП.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція), Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

Прецедентна практика ЄСПЛ застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.); дрібні правопорушення повязані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору "кримінального обвинувачення" до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Розгляд справи без участі ОСОБА_2 слід визнати порушенням його права на захист, передбачене ст. 268 КУпАП, в звязку з чим, постанова районного суду підлягає безумовному скасуванню.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення.

Згідно з частиною сьомою статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не можуть бути розпочаті, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкримінується вчинення правопорушення 13.02.2018 року (а. с. 2), відповідно строк притягнення особи до адміністративної відповідальності вже сплинув. ОСОБА_2 в судовому засідання просив закрити справу в зв`язку із закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду апеляційний суд вжив всіх передбачених процесуальним законом заходів з метою дотримання прав та законних інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених Конституцією України, процесуальним законом та міжнародними нормативно-правовими актами, повно, всебічно та обєктивно розглянув справу в межах змінених апеляційних вимог, встановив обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі, внаслідок чого права ОСОБА_2 апеляційним судом дотримані, жодних порушень з боку апеляційного суду не допущено.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що за даних обставин змінена апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по даній адміністративній справі закриттю в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Змінену апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування на один рік скасувати, провадження у справі закрити в звязку із закінченням строків притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4