Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1409/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лисенка В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лисенка В.С. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 24.07.2017 о 23 год. 11 хв. у м. Києві по пр-ту Броварському, 18, керував ТЗ «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проведено у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр-т Визволителів, 6, внаслідок чого порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Лисенко В.С. подали апеляційну скаргу в якій просять: поновити строк оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19.10.2017 у справі № 755/13070/17 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, оскільки він пропущений з поважних причин; зазначену постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пов'язаного з порушенням п. 2.9 а) ПДР України.

В обґрунтування вимог поданої скарги апелянти посилаються на те, що судом першої інстанції не з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам у зв'язку з наступним.

Так, постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Разом з цим, як зазначається у скарзі, як на доказ підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 24.07.2017 серії БД № 132807 (надалі - протокол), який оформлений з порушенням порядку, визначеного законом, а саме ст. 256 КУпАП, а також пунктів 11, 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, при цьому протокол складено раніше дати проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В протоколі відсутній підпис ОСОБА_2, щодо якого він складений, проте в ньому не здійснено запис про це.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не було роз'яснено його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що також свідчить відсутність підпису такої особи в протоколі про адміністративне правопорушення.

Що стосується процедури проведеного огляду на стан наркотичного сп'яніння, а також оформлення результатів такого огляду, то вони також не відповідають вимогам закону, а саме ст. 266 КУпАП та пунктам 17, 20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки по-перше, ОСОБА_2, щодо якого було складено протокол , не було відсторонено від керування транспортним засобом, а по-друге, зміст Висновку щодо результатів медичного огляду № 005497, не було повідомлено оглянутій особі - ОСОБА_2, а також йому не було вручено один примірник Висновку, про що свідчить відсутність підпису особи у відповідній графі Висновку.

Крім того, даний Висновок, як зазначається у скарзі, містить чисельні виправлення, а його було заповнено 10.08.2017 через 16 днів після проведення огляду.

Таким чином, як вважають апелянти, Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп'яніння є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 22 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Незважаючи на наявність очевидної невідповідності протоколу вимогам КУпАП та відповідним Інструкціям, недійсності проведеного огляду на стан наркотичного сп'яніння, сул першої інстанції незаконно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апелянти вважають, що, оскільки справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у відсутність ОСОБА_2, при цьому в матеріалах справи відсутні докази його належного повідомлення про час і місце її розгляду, а також про отримання копії оскаржуваної постанови, про існування якої ОСОБА_2 дізнався лише 17.03.2018, під час отримання поштового відправлення з виконавчої служби, зазначені обставини є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі щодо причин пропуску строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що цей строк підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на встановлені під час розгляду зазначеної справи обставини, а саме те, що ОСОБА_2 24.07.2017 о 23 год. 11 хв. у м. Києві по пр-ту Броварському, 18, керував ТЗ «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог, передбачених КУпАП, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є встановлений факт вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена цим Кодексом.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, всупереч вимогам закону, протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БД № 132807 від 24 липня 2017 року, складений на ОСОБА_2 о 00 год. 09 хв. за адресою: м. Києві проспект Броварський, 18, згідно змісту вказаного протоколу, було складено не лише до виявлення того факту, що останній дослівно : « 24 липня 2017 року о 23 год. 11 хв. на (в) м. Київ просп. Броварський 18 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані наркотичного сп'яніння», а й до фактичного початку його огляду лікарем наркологом, який, згідно Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2, було розпочато 25 липня 2017 року о 00 год. 25 хв.

Обґрунтованими слід визнати доводи апеляційної скарги і про те, що вказаний вище протокол не тільки не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а й був оформлений з істотними порушеннями вимог відомчих Інструкцій, на які апелянти посилаються в апеляційній скарзі, оскільки ОСОБА_2 не були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП та не вручена копія протоколу, оскільки незважаючи на наявність свідків, зазначених в протоколі, він не містить відповідної відмітки про те, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився підписувати складений щодо нього протокол та отримувати його копію.

Більш того, в протоколі зазначається про те, що до нього додається висновок лікаря, однак це не відповідає дійсності, оскільки на момент складання вказаного протоколу висновку лікаря не було і не могло бути, оскільки згаданий висновок з'явився лише 10 серпня 2017 року, тобто через 16 днів після складання протоколу, на що обґрунтовано звертають увагу апелянти, оскільки цей факт підтверджується самим Висновком, в якому зазначена дата його складання.

Викликає сумніви законність складеного щодо ОСОБА_2 протоколу і через те, що його було складено за місцем зупинки транспортного засобу, яким керував останній, а не за місцем проведення його огляду, який, як зазначено в самому протоколі проводився за адресою: м. Київ проспект Визволителів, 6.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає необхідним звернути увагу на те, що згідно з вимогами п. 5 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, прямо передбачено, що у разі проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп'яніння), тобто за відсутності такого висновку поліцейський взагалі не мав законних підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам, у тому числі висновку лікаря нарколога, суддя не звернув уваги на дотримання під час проведення огляду ОСОБА_2 вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, відповідно до вимог пунктів 7, 15-17 розділу ІІІ якої, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим; діагноз встановлюється та вноситься до акту медичного огляду за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторних досліджень, а відповідний висновок - додаток 4 до вказаної вище Інструкції видається на підставі акта медичного огляду. При цьому зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Матеріалами справи не спростовані доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не повідомлялося про зміст висновку щодо результатів його медичного огляду на стан сп'яніння в присутності поліцейського, який його доставив, оскільки відповідний запис у вищезазначеному висновку відсутній, з урахуванням проміжку часу, який минув з моменту початку огляду водія на стан сп'яніння і до отримання результатів лабораторного дослідження (08.08.2017) та заповнення висновку(10.08.2017).

Таким чином, факт перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння, а відтак і факт керування транспортним засобом у такому стані, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, міг бути підтверджений лише за результатами огляду водія на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями.

Незважаючи на вищенаведені вимоги законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (серії БД № 132807) щодо ОСОБА_2, було складено до проведення та отримання результатів його огляду на стан сп'яніння та всупереч встановленому порядку проведення такого огляду в закладі охорони здоров'я.

Відповідно до вимог п. 22 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, так само, як і огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншогосп'яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважаються недійсними.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп'яніння та порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на які звертається увага в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об'єктивного та всебічного з'ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лисенка В.С. підлягає задоволенню, оскільки наведені в ній доводи підтверджують незаконність постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказана постанова - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 та його захиснику - адвокату Лисенку В.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2

Апеляційну скарга ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ЛисенкаВ.С. задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року, відповідно доякої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Бірса О.В.