АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2475/2018 Суддя у І-й інстанції: Федосєєв С.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою захисника Хільчевської Н.О. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 29.10.2017 о 05 год. 30 хв., керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві, по вул. Каунаська, 16 в стані алкогольного сп'яніння. Проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння здійснено у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, за допомогою алкотестера «Драгер», результат тесту склав 1,21‰.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ХільчевськаН.О. в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка 27 червня 2018 року з матеріалами справи надійшла до Апеляційного суду міста Києва.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначила, що розгляд справи відносно ОСОБА_3, проводився без його участі, оскільки йому було невідомо, як про дату розгляду матеріалів справи, так і про наявність рішення суду.

Зазначає, що після ознайомлення з матеріалами справи одразу звернулася до апеляційного суду в межах строку оскарження постанови, проте суд повернув апеляційну скаргу, зазначивши, що до матеріалів справи надано копію Договору про надання правової допомоги та не вказано дати його дії, не надавши можливості усунути недоліки.

Звертає увагу, що закон дозволяє адвокату подавати до суду належним чином засвідчені ордер та договір, а тому вважає, що суд вказав помилково, що адвокат не мав повноважень і тим самим позбавив ОСОБА_3 можливості захисту своїх конституційних прав.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що факт керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 29.10.2017 о 5 год. 30 хв., про який зазначено у постанові суду, не відповідає дійсності, оскільки коли приїхала поліція він вже не керував автомобілем майже 2 години, а його автомобіль завантажували на евакуатор, що підтверджується часом виклику евакуатора, а тому вважає, що рішення суду побудоване на домислах та недоведених фактах.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 1-ї інстанції ОСОБА_3 участі не брав, дані про його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду адміністративної справи в матеріалах справи відсутні, як і відсутні дані про отримання ним копії судового рішення, з огляду на що строк на апеляційне оскарження вважається пропущеним з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника Хільчевської Н.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 110373 від 29.10.2017; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Драгер ALCOTEST 6820 ARSD0474, яким встановлено факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння (1,21 проміле) та який засвідчено підписами свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, рапортом інспектора роти № 3 бат. № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП, лейтенанта поліції Волошина М.В., згідно якого під час чергування 29.10.2017 у складі АП Форт 0405 по вул. Каунаська, 16 було помічено автомобіль НОМЕР_2, при перевірці документів у водія якого - ОСОБА_3 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, після чого здійснено огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння. Вказаним доказам судом 1-ї інстанції надана належна оцінка та зроблено вмотивований висновок.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що 29.10.2017, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві, по вул. Каунаська, 16 у тверезому стані та наскочив на насип з щебеню, внаслідок чого пробив 2 колеса автомобіля, і оскільки транспортний засіб не міг надалі здійснювати рух, він викликав евакуатор. Стверджує, що алкоголь вжив після того, як сталася ДТП, коли очікував на евакуатор.

Разом з тим, вказані пояснення ОСОБА_3, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи та зазначеними вище доказами, а надана захисником Хільчевською Н.О. роздруківка вихідних дзвінків з мобільного телефона ОСОБА_3 про виклик евакуатора за годину до проведення працівниками поліції огляду на стан сп`яніння, не може свідчити про те, що ОСОБА_3 перед дорожньо-транспортною пригодою не перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд першої інстанції здійсннив повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування його рішення, апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника Хільчевської Н.О. щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату Хільчевській Н.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ХідьчевськоїН.О. залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко