КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1487/2018 Постанова винесена суддею Хрипун С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

03 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., перевіривши апеляційну скаргу першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Чередніченка С.Ю. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, прокурор Чередніченко С.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та закрити провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП.

При цьому, право на оскарження вказаного судового рішення прокурор обґрунтував з посиланням на ст. 129 Конституції України, ст.ст. 7, 250 КУпАП, а також лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ № 9-749/0/4-15 від 30 квітня 2015 року

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 250 КУпАП визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою. За положеннями ч. 1 цієї норми прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, ч. 1 ст. 287 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частиною 2 статті 294 КУпАП встановлений порядок перегляду постанови судді, за яким постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

При цьому, перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, а ч. 5 ст. 7 КУпАП (в редакції із змінами від 14 жовтня 2014 року) регламентовано, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В той же час, оскарження судового рішення на підставі Конституції України, як норми прямої дії, в аспекті оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення, може бути реалізовано прокурором у разі, коли таке право прокурора не охоплюється вимогами ч. 5 ст. 7 КУпАП, у випадках порушення прав людини, зокрема, порушення права на справедливий судовий розгляд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У даній справі суддя місцевого суду ухвалив рішення про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і в апеляційній скарзі прокурором не наведено будь-яких даних про порушення прав ОСОБА_3 при розгляді відносно неї справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави вважати, що прокурор подає апеляційну скаргу на постанову судді місцевого суду в цій справі з метою відновлення прав чи особистої свободи громадян.

Посилання прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ № 9-749/0/4-15 від 30 квітня 2015 року є непереконливим, оскільки даний лист не є джерелом права і носить рекомендаційний характер, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України, як це передбачено ч. 1 ст. 2 КУпАП, а також Конституції України, яка має найвищу юридичну силу.

Враховуючи, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП, вважаю, що апелянту необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги до розгляду з поверненням скарги особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Чередніченка С.Ю. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко