ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/0430/19/18 Справа № 202/4087/18 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю.Р. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнанано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 30.06.2018 року о 20 год. 40 хв. в м. Дніпрі по вул. Запасній буд. 7 водій ОСОБА_1 керував т/з Honda Dio з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити - за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, а докази, на які посилається суд, такими, що не знаходять свого підтвердження.

Вказує, що працівниками поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці, але він відмовився та наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров'я, проте поліцейськими було відмовлено у проходженні ним такого огляду та одразу складено протокол, що свідчить про порушення з боку працівників поліції інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп'яніння.

Апелянт одночасно вказує, що в судовому засіданні не було допитано свідків, зазначених у протоколі та пояснення яких містяться в матеріалах провадження, при цьому з наявної інформації неможливо встановити їхнє місце проживання, що ставить під сумнів існування зазначених осіб.

Крім того, зазначає, що взагалі наявні сумніви перебування його в стані алкогольного сп'яніння, оскільки працівниками поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП його не було відсторонено від керування траспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Андрієнка С.В., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та наполягали на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, у своїй сукупності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт його відмови від огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також відеозаписом події, згідно якому ОСОБА_1 саме в присутності зазначених свідків відмовився як від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу "Драгер" так і від проходження огляду у відповідній установі охорони здоров'я, що в свою чергу і виключає сумніви щодо участі свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час проведення поліцейськими відповідної процедури, крім того з відеозапису чітко вбачається, що інспектор поліції при відібранні пояснень у згаданих свідків уточнює у них їх особисті дані.

Одночасно слід зазначити, що з наявного в матеріалах провадження відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 було належним чином роз'яснено про наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та повідомлено про складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що спростовує доводи апелянта у цій частині.

При цьому, з даного відеодоказу видно, що на початку відеозйомки ОСОБА_1 зізнався, що вживав алкогольні напої та в подальшому вказав про відсутність сенсу проходити будь - який огляд на встановлення стану сп'яніння.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. І ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот