П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління Держпраці у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого генеральним директором ТОВ «Всеукраїнська агенція приватизації», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП

встановив:

16 липня 2018 року о 15 год 00 хв ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, вчинив порушення вимог ч. 1 та 2 ст. 115 Кодексу законів про працю України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме не дотримав строки виплати заробітної плати працівникам.

Згідно ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

ОСОБА_1в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом вжито усіх передбачених кодексом України про адміністративні правопорушення заходів, для виклику ОСОБА_1 в судові засідання, проте, у встановлений судом час, останній не з'являвся. Розгляд справа про адміністративне правопорушення неодноразово відкладався.

Враховуючи дані обставини суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як спосіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила порушення вимог законодавства про працю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Вина ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18 липня 2018 року № КВ781/71/АВ/П/ПР; актом інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № КВ781/71/АВ від 16 липня 2018 року; копією відомості нарахування заробітної плати ТОВ «Всеукраїнська агенція приватизації» за лютий, березень, квітень 2018 року, копією виписки по рахунку за 24 квітня 2018 року.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює, суддя вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 41, 251, 283-285 КУпАП, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», Законом України «Про судовий збір»,

постановив:

визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко