Справа №: 297/41/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гецко Ю. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше не судимого

за ч. 1 ст.204-1 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 04 січня 2018 року о 14 год. 50 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка» при перетині державного кордону з України в ОСОБА_2, предявив закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 ВН7648990, виданий 28 лютогог 2017 року, чим порушив вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що 25.12.2017 року від заїзжав в Україну. При перетині кордону на паспортний контроль він подав паспорт громадянина ОСОБА_2 і був безперешкодно оформлений, після чого прослідував на територію України. При спробі виїзду з України в ОСОБА_2, враховуючи, що на території України він перебуває як громадянин ОСОБА_2 подав для оформлення спочатку працівникам митниці, а потім і прикордонній службі, паспорт громадянина ОСОБА_2. Оформлення у працівників митниці було виконано без яких небудь запитань, а працівники прикордонної служби повідомили, що у звязку з наявністю у нього подійного громадянства він вчинив правопорушення, також просив провадження в справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано за якою саме кваліфікуючою ознакою ч.1 ст. 204-1 КУпАП ОСОБА_1 вчинив правопорушення.

При цьому посадова особа ДПС яка склала протокол про адміністративне правопорушення вважає, що ОСОБА_1 як громадянин України не вправі був подавати паспорт громадянина ОСОБА_2, і таким чином дійшовши висновку, що ОСОБА_1 намагався перетнути кордон України без відповідних документів, чим вважав, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Суд не може погодитися з таким висновком і вважає, що трактування вимог закону про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП є помилковим та необгрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1, маючи намір їхати в ОСОБА_2 подав документи, які надають право виїзду з України, рівно як і в`їзду в Україну: закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2.

Як пояснив суду ОСОБА_1 він дійсно є громадянином України, а також і громадянином ОСОБА_2. Як громадянин ОСОБА_2 в`їхав на територію України на транспортному засобі, який зареєстрований в ОСОБА_2. Після отримання закордонного паспорта громадянина ОСОБА_2 час від часу ( протягом 1-го рок) здійснював переміщення власне як громадянин ОСОБА_2, про що є відмітки у закордонному паспорті гр. ОСОБА_2. Вважає заборону переміщення через кордон України на підставі закордонного паспорта громадянина ОСОБА_2 протиправною, оскільки до часу складення даного протоколу ніхто не порушував питання про незаконність такого переміщення через кордон України.

З наданих суду документів убачається, що ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_2, має місце проживання та реєстрацію в ОСОБА_2, має внутрішній паспорт громадянина ОСОБА_2, йому виданий закордонний паспорт № BH7648990 з терміном дії з 28 лютого 2017 по 12 березня 2022 року, зазначеним паспортом користується перший рік, про що містяться відмітки на сторінках з 28 по 31 та з яких убачається, що він в`їжджав в Україну як громадянин ОСОБА_2 та виїжджав з неї.

Отже, 04 січня 2018 року ОСОБА_1 виїжджав в черговий раз з України як громадянин ОСОБА_2 та відповідно подав належний правовстановлюючий документ.

Посадовими особа ДПС безпідставно піддано сумніву справжність паспорта громадянина ОСОБА_2, а відтак і його право як громадянина ОСОБА_2 на перетин кордону.

Таким чином висновок старшого інспектора прикордонної служби ВПС «Лужанка» капітана ОСОБА_3, що ОСОБА_1 намагався перетнути кордон України без відповідних документів не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Також суд звертає увагу, що тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції " Про громадянство" від 06.11.1997 (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006), згідно якої Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави-учаcниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

З наведених підстав, суд приходить до висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через Берегівський районний суд до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Гецко Ю. Ю.