Справа №592/9645/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 33/788/445/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 серпня 2018 року, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що він 22 липня 2018 року, о 12.15 год. в м. Суми по вул. Металургів поблизу буд.71, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 д.н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено висновком №3131 СОНД. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотестер 6820 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 серпня 2018 року, звільнити його від адміністративної відповідальності, передавши матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу рибцеху «Сироватка» ПрАТ «Сумирибгосп» для застосування щодо нього заходів громадського впливу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що судом в супереч вимогам ст.280 КУпАП, не було з'ясовано чи є підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу, хоча як наголошує апелянт, вказані підстави мали місце та підтверджені матеріалами справи.

Також, вказує, що судом не було надано оцінку протоколу зборів трудового колективу рибцех «Сироватка» від 30 липня 2018 року, який міститься в матеріалах справи та яким дійсно засуджено його ганебний вчинок та вирішено взяти ОСОБА_3 на поруки трудового колективу під особисту відповідальність механіка риб цеху «Сироватка» ОСОБА_4

Зазначає, що судом порушені вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин, також наголошує, що суд не врахував його службової характеристики, відповідно до якої він позитивно характеризується, є добросовісним працівником та раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Крім того, вказує, що на його утриманні перебувають 2 неповнолітніх дітей та батьки пенсіонери, а насамперед батько, який проживає у селі, має статус інваліда, та якого ОСОБА_3 часто відвозить на автомобілі до лікарні та доставляє йому ліки.

Наголошує, що не зможе фінансово утримувати свою сім'ю, оскільки суд позбавивши його права керування транспортними засобами, тим самим позбавить його і місця роботи, оскільки останній працює водієм та єдиним джерелом його доходу є отримання заробітної плати.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про апеляційний перегляд його скарги (про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення), до апеляційного суду не з'явився, доказів про поважність причин неявки станом на 08.00 годину 17 вересня 2018 року не надав, тому апеляційний суд розглянув справу за його відсутності, що відповідає вимогам ч.6 ст.294 КУпАП.

Тому, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки судді суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи та були дослідженні в суді першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД№443080 від 22.07.2018 року, поясненнями ОСОБА_3 в суді, який повністю визнав свою вину, відеозаписом, де ОСОБА_3 дійсно мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.07.2018 року №3131, з якого вбачається, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння - 2,45 проміле (а.с.3).

Вказані висновки судді є обґрунтованими і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом не було з'ясовано чи були підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, а також не дослідження судом протоколу зборів трудового колективу рибцех «Сироватка» від 30.07.2018 року про взяття ОСОБА_3 на поруки та під особисту відповідальність механіка рибцеху «Сироватка», то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосовувати захід громадського впливу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу рибцеху «Сироватка» ПрАТ «Сумирибгосп» для застосування засобів громадського впливу.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 працює на посаді водія у вищезазначеному підприємстві, єдиним джерелом доходу є заробітна плата, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків пенсіонерів.

Разом з тим, як вбачається з приєднаного до клопотання протоколу зборів трудового колективу рибцеху «Сироватка» від 30 липня 2018 року, на зборах підприємства були присутні три працівника, однак сам ОСОБА_3 на цих зборах трудового колективу присутній не був, заяву та пояснення не надавав, а заслухано лише було пояснення начальника рибцеху «Сироватка» та механіка ОСОБА_4

На думку суду, вище зазначена обставина свідчить про формальний підхід до вирішення колективом цього питання та викликає сумніви щодо доцільності та ефективності застосування до правопорушника ОСОБА_3 заходу громадського впливу.

Крім того, вчинене ОСОБА_3 порушення ПДР України є грубим та має підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при цьому, враховуючи фактичні обставини справи, відповідно до яких за результатами медичного огляду на стан сп'яніння, тест виявився позитивним та становив 2,45 проміле, тобто значно перевищив допустиму норму вмісту алкоголю в крові - 0,2 проміле, характер вчиненого правопорушення, навіть з огляду на виключно позитивні дані щодо особи ОСОБА_3 не свідчить про доцільність застосування до нього лише заходу громадського впливу, бо, на переконання суду, в такому випадку не буде досягнуто мети, передбаченої ст. 23 КУпАП.

Всупереч твердження апелянта, при визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає правила накладення покарання, врахувавши обставини, що його пом'якшують, а саме щире каяття ОСОБА_3, значимість правопорушення, його суспільну небезпеку, яка може тягнути, кількість ДТП, як вчиняються в стані сп'яніння на території держави, особу порушника, ступінь його вини і безальтернативне призначення будь-якого виду стягнення, та не зважаючи на те, що ОСОБА_3 працює водієм, наклав на нього стягнення, яке за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Ті обставини, на які вказує апелянт в апеляційній скарзі - раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітніх дітей, батьків-пенсіонерів, а насамперед батька-інваліда, якому він надає допомогу з використанням автомобіля, має позитивну характеристику, знаходять своє відображення у матеріалах справи, однак, не спростовують правильність висновків судді районного суду та не можуть бути підставою для скасування прийнятого судового рішення.

Посилання апелянта на те, що він працює на посаді водія рибцеха «Сироватка» ПрАТ «Сумирибгосп» і позбавлення права керування транспортними засобами, а саме на цьому виді адміністративного стягнення зосереджує увагу апелянт, призведе до звільнення його з роботи та, як наслідок, неможливості забезпечувати свою родину, то суд не може прийняти їх до уваги, з врахуванням того, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, знаючи, що це заборонено і за що передбачено адміністративну відповідальність, сам не врахував вказаних обставин.

Більше того, законодавець чітко визначив обов'язковість без будь-якої альтернативи призначення водієві за ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Таким чином, вважаю, що доводи апелянта про наявність підстав для скасування постанови та звільнення його від адміністративної відповідальності передавши матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та передачі матеріалів справи щодо ОСОБА_3 на розгляд трудовому колективу немає і зазначає, що застосування вимог ст.21 КУпАП до особи, є правом, а не обов'язком суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 серпня 2018 року відносно ОСОБА_3 - залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу на вказану постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.