Провадження № 3/638/3125/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції Україниу відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, головного державного інспектора митного поста «Плетенівка» Харківської митниці ДФС, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №358, за договором дарування, серія та номер: 2459, виданий 30.08.2017 року ОСОБА_1 30 серпня 2017 року набув право власності на квартиру (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101), загальною площею: 65,4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вартість подарунку згідно договору дарування, складає 120000,00 грн., що також підтверджується інформацією з центральної бази даних ДРФО ДФС України про джерела та суми доходів, отриманих фізичними особами. Право власності на квартиру за цим договором виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Враховуючи, що вартість отриманого доходу перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року ОСОБА_1, на виконання частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязаний був в десятиденний термін з моменту набуття такого права подати письмове повідомлення до НАЗК про суттєву зміну у майновому стані, а саме не пізніше 08 вересня 2017 року.

Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженому рішенням Національного агентства №3 від 10.06.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089). Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини 2 статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Проте встановлено, що ОСОБА_1 не подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані про отримання доходу (подарунок), у сумі 120000,00 грн., про що свідчить відсутність зазначених повідомлень в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тобто, ОСОБА_1, який займає посаду головного державного інспектора митного поста «Плетенівка» Харківської митниці ДФС, будучи, згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, 30 серпня 2017 року набув право власності на квартиру, вартість якої 120000,00 грн., що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, (станом на 01.01.2017- прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 гривні), в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК у десятиденний строк, а саме не пізніше 08 вересня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення, -ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні просив закрити провадження по справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, адже у ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення корупційного правопорушення, станом на момент виявлення адміністративного правопорушення він знаходився у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3у судовому засіданні наголосила, що у діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а тому просить притягнути його до адміністративної відповідальності та призначити покарання в межах санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №358 складено оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 за результатами проведених заходів перевірки майнового стану ОСОБА_1 При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

Слід зазначити, що згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року №81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 розділу 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль здійснюється на засадах верховенства права, через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Реєстру.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно п.2-п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадові особи УЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Без сумніву, статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб'єкта про факт неподання декларації, і суб'єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб'єктом декларування.

Тобто, всі обов'язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності, а органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 року (справа №814/886/17), де суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-V11. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

В матеріалах справи відсутні офіційні звернення посадових осіб Департаменту захисту економіки Національної поліції Українидо НАЗК щодо отримання офіційної інформації від НАЗК щодо неповідомлення особою про зміни у майновому етані.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно частини 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані особою, яка відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Суб'єктивна сторона правопорушень, пов'язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

З врахуванням положень статті 1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у матеріалах справи про адміністративні правопорушення повинні бути докази того, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, а саме відсутності у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки згідно пояснень особи, відносно якої складено протокол, у період виявлення правопорушення він знаходився у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому зайнятість і зумовила неповідомлення ним про суттєві зміни в майновому стані у встановлені законодавством строки, більш того, відомості про дійсний майновий стан ним були надані під час заповнення щорічної декларації.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, твердження про протилежне суд вважає сумнівним, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також той факт, що у матеріалах справи відсутні офіційні звернення посадових осіб ДЗЕ НП України до НАЗК щодо отримання офіційної інформації від НАЗК стосовно неповідомлення ОСОБА_1 про зміни у майновому стані, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: В. М. Хайкін