справа № 495/9492/18
номер провадження 3/495/1888/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 рокум.Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1, перебуваючи під адміністративним наглядом за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 21 вересня 2018 року в період з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, не зявився до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для реєстрації, чим порушив п. 3 обмежень адміністративного нагляду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1не зявився, але належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи за адресою, яку він сам вказав співробітникам поліції при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до поштового повідомлення, воно повернулося на адресу суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1не зявився до поштового відділення для отримання конверту з поміткою «судова повістка» та змінив місце проживання і за вказаною ним працівникам поліції адресою не проживає та в такому випадку вважається, що ОСОБА_1був належним чином повідомлений. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 01.11.2017р. у справі № 6-3082кс16. Крім того,ОСОБА_1був повідомлений співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатися в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, про що свідчить запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1був позбавлений права отримувати інформацію про рух справи, тощо.

Суддя зазначає, що можливість ОСОБА_1дізнатись про стан відомого йому судового провадження залежить від його волевиявлення, тобто має суб'єктивний характер.

Також, суддею вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1про розгляд справи відносно нього у суді, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений КУпАП.

Про причину своєї неявки в судове засідання ОСОБА_1суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав у звязку з чим суддя, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 324822 від 04 жовтня 2018 року; поясненнями ОСОБА_1; рапортом дільничного офіцера поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими суддею.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суддею встановлено не було.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суддя вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень буде недоцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді виправних робіт, адміністративного арешту, а цілі адміністративного стягнення будуть досягнуті при накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді у вигляді штрафу в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у звязку з винесенням суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 187, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 187 КУпАП у вигляді у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Білгород-Дністровського

міськрайонного суду ОСОБА_3