ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4711/18 Суддя 1 інстанції: Ульяніч І.В.
Провадження: 33/818/300/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

19 грудня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 06 серпня 2018 року о 10 годині 00 хвилин по проспекту Льва Ландау, буд. 64 в м. Харкові керував транспортним засобом «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп»яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» в присутності двох свідків, результат огляду 0, 42 проміле.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року та закрити провадження у справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що справу, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянуто за його відсутності. При цьому, жодних даних щодо належного сповіщення ОСОБА_2 у суду не було. Крім того, у зв»язку із тим, що правопорушник зареєстрований та фактично мешкає у АДРЕСА_1, що територіально належить до Московського району м. Харкова, ОСОБА_2 було подано клопотання про направлення адміністративного матеріалу до Московського районного суду м. Харкова. В усній формі у приймальні судді чоловіка було повідомлено, що матеріал буде передано за підсудністю, а тому виклику заявник очікував саме з Московського району. По суті інкримінованого правопорушення апелянт вказує, що після продуття алкотестеру «Драгер» чоловік одразу не погодився із його висновками та наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, однак, працівники поліції відмовилися доправити його до відповідної медичної установи. Також, ані у складеному протоколі, ані у поясненнях не відображено відомостей щодо пропозиції з боку поліції пройти водію медичний огляд. Пояснення свідків, які були присутні на місці події, у справі відсутні.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, копію оскаржуваної постанови апелянт не отримував, про її винесення дізнався випадково 28.11.18р. з ЄРСР.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. (а.с. 36)

За викладених обставин, та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності апелянта.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 239317 від 06.08.18р. (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду 0,45 проміле (а.с. 4), чеком роздруківкою до протоколу (а.с. 5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 2-3), відеозаписом правопорушення (а.с. 8).

Суд критично оцінює доводи апелянта щодо незгоди з результатами проведеного огляду на місці зупинки ТЗ та вимоги пройти освідування у медичному закладі, та розцінює їх як намагання особи уникнути адміністративної відповідальності. Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, протокол, акт огляду та чек підписані правопорушником без зауважень (а.с. 1, 4, 5), а версія щодо незгоди ОСОБА_2 з результатами тестування на алкоголь з»явилась вже під час розгляду справи в апеляційному суді. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоча і заслуговують на увагу, проте, не можуть розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_2 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді, якою скаржник, на власний розсуд, також не скористався.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіФрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1