ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, НОМЕР_1, виданий Волноваським РВ ГУМВС України в Донецькій області 23.02.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив :

До суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого він 20.10.2017 року о 22.30 годині в с. Валерянівка по вул. Первомайській, буд. 46, керував належним йому мотоциклом МТ-10, номерний знак 88-81ДОО, з наявними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова), від проходження медичного огляду та продуття алкотеста Драгер відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, та пояснив, що спиртні напої не вживав, ознак спяніння не мав, від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі або проходження огляду сертифікованим спеціальний технічним засобом на стан сп'яніння не відмовлявся.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідка ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, … а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свідок ОСОБА_2 показав суду, що 20.10.2017р. він знаходився в автомобілі, в якості пасажира при вищезазначених обставинах. ОСОБА_1 жодних ознак спяніння не мав, алкогольні напої не вживав. Пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі або пройти огляду сертифікованим спеціальний технічним засобом на стан сп'яніння йому не пропонувалось. Автомобіль був зупинений для перевірки документів, та після того, як працівники виявили, що ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія склали на нього протокол.

Як вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак спяніння, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобі, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння, згідно з ознаками такого стану.

Неявка в судове засідання понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які викликалися судом у встановленому порядку, позбавляє суд можливості спростувати доводи ОСОБА_1 та показання свідка у частині відсутності ознак спяніння та пропонування пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі або проходження огляду сертифікованим спеціальний технічним засобом на стан сп'яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушенні не вказані докази, на яких ґрунтується висновок про наявність ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1, що також повністю спростовано показами свідка ОСОБА_2, не додано жодного іншого доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та факт відмови останнього від проходження огляду, що є основною складовою диспозиції статті 130 КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган, (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з тим, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. При цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази вчинення порушення.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 130, 221, 247, 280, 284, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук