КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Левчишиної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Левчишиної О.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник Левчишина О.В. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог зазначає, що суд, всупереч вимогам ст.255 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою грубе порушення працівниками поліції норми закону, якими визначено порядок виявлення ознак правопорушення, зокрема, не повідомлено ОСОБА_2 причину зупинки його транспортного засобу, не зазначено, якою саме частиною ст.130 КУпАП передбачено вчинене правопорушення, введено в оману ОСОБА_2 щодо порядку спростування ознак наркотичного сп`яніння при самостійному зверненні до медичного закладу, не відсторонено його від подальшого керування транспортним засобом.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги захисник Левчишина О.В. в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що подала апеляційну скаргу з пропуском встановленого законом строку через повернення Апеляційним судом міста Києва 27 червня 2018 року поданої нею апеляційної скарги від 18 червня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника Левчишину О.В. про підтримання клопотання про поновлення строку та доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що постанову суддею винесено 08 червня 2018 року, апеляційну скаргу подано на пошту 19 червня 2018 року, тобто у межах строку на апеляційне оскарження, окрім того, у матеріалах справи відсутні дані про своєчасне направлення судом ОСОБА_2 копії постанови.

У зв'язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи адвоката Левчишиної О.В. в інтересах ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення чи надсилання апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак з метою на допуск правосуддя, пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 30 березня 2018 року о 09 год. 15 хв. по вул. Матеюка,15-А в м.Києві керуючи автомобілем НОМЕР_1який обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3(в) ПДР України. При спілкуванні з водієм, у ОСОБА_2 виявлено явні ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими пояснення, які суд обґрунтовано прийняв до уваги та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, у томі числі записом з нагрудної відеокамери працівників поліції.

З згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &quex;Про Національну поліцію", наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q?а ; та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &quві;Про порядоку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?ео; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм та права на судовий захист, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що суд у повному обсязі їх дослідив.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

За таких обставин, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ЛевчишиноїО.В. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити адвокату ЛевчишинійО.В. в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ЛевчишиноїО.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/318/2018 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Шмигельський Д.І.