АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/22/18 Головуючий у першій інстанції: Татарчук Л.О.
Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Коваленко В.Д.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 січня 2018 року

Суддя судової палати у кримінальних справахапеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: скаржника ОСОБА_3, його представника - адвоката Марченка В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з постанови районного суду ОСОБА_3 було визнано винним в тому, що о 06 год. 15 хв. 07.02.2017 року він в м.Дніпрі, вул. Короленко, керував автомобілем Деу, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нескладна мова). Проти медичного огляду відмовився в присутності двох свідків. Дане порушення скоїв повторно на протязі року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, та апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк на апеляційне оскарження вважає пропущеним з поважних причин, оскільки його не було повідомлено про час та місце слухання справи, про існування та результати розгляду справи дізнався 09.11.2017 року, коли на намагався оформити документи на керування транспортним засобом. Наступного дня його було доставлено до лікарні, де він проходив лікування до 23.11.2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він керував транспортним засобом у тверезому стані, пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав відсутність алкоголю. При цьому свідків працівники поліції не залучали. Потім йому запропонували пройти ще медичний огляд, від якого він відмовився, оскільки бачив, як працівники поліції розмовляли про щось з лікарем. Свідків також не було. Алкотестер за другим разом показав 1,5% алкоголю, але це було повідомлено зі слів працівника поліції, йому особисто цей результат не показували та копію акту не надавали. З цим він не згоден, вказує на порушення Інструкції про порядок огляду водіїв, затверджену наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Також вважає, що протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, відсутні в справі додатки до нього та необхідні документи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили поновити строк на апеляційне оскарження, постанову в частині притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вважаю за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки в ході перевірки матеріалів встановлено, що він не був повідомлений про час та дату слухання справи, та ознайомився з матеріалами справи лише 09.11.2017 року, після чого до 23.11.2017 року перебував у лікарні, що підтверджено довідкою, та по виздоровленню 29.11.2017 року подав апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Перевіркою наданих матеріалів встановлено, що всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з'ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не з'ясовано належним чином обставини провадження, не перевірено відповідні доводи ОСОБА_3, внаслідок цього було прийнято невірне рішення.

ОСОБА_3 в апеляційному суді пояснив, що о 06 год. 15 хв. 07.02.2017 року він в м. Дніпро, по вул. Короленко, керував автомобілем Деу, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав відсутність алкоголю в крові. Але, працівники поліції, на його думку, це колишні працівники ДАІ, будучи незадоволеними, що прилад показав відсутність алкоголю в крові, стали виявляти до нього необґрунтовані претензії та доставили його до мед закладу. При цьому, перед тим як пройти обстеження на Драгері, працівник поліції поспілкувався з лікарем і через деякий час йому було повідомлено про наявність алкоголю. Він з цим не погодився, попрохав надати можливість здати аналізи, але йому в цьому було відмовлено. Він також пояснив, що працівники поліції у нього ні водійське посвідчення, ні машину не відбирали, від керування транспортним засобом не відсторонювали. Це на його думку є підтвердженням того, що він був тверезим.

Підстав не довіряти поясненням ОСОБА_3 не вбачаю. Остільки вони узгоджуються і з сукупністю інших доказів.

Так, свідок ОСОБА_5 в апеляційному суді пояснив, що вранці біля 06 години ранку 07.02.2017 року він особисто бачив ОСОБА_3. який перед від'їздом на машині від дому з ним спілкувався. При цьому він був тверезим і будь-якого запаху перегару від ОСОБА_3 він не чув.

Як видно з наданих матеріалів, в них відсутні письмові пояснення 2 свідків, на прізвища яких є посилання в протоколі.

Також із супровідного листа Начальника сектору Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2017 року до Бабушкінського районного суду вказано про направлення протоколу для розгляду по суті з додатками на 10 аркушах, але фактично до суду було направлено реально лише 4 аркуші.

Даний факт свідчить про грубе порушення працівниками поліції вимог ст.256 КУПаП при складанні протоколу. Копія даного протоколу ОСОБА_3, - не вручалась.

Крім цього, як видно з постанови суду, в описовій частині не вказано що ж конкретно встановив суд щодо безпосереднього скоєння ОСОБА_3 вказаного правопорушення, а пославшись не на те, що встановив суд, а на викладене в протоколі. В обґрунтування доведеності вини суд безапеляційно послався на сам протокол, та на рапорт працівника поліції. Але дані рапорту та дані протоколу певним образом різняться між собою, та оспорюються ОСОБА_3 . Будь-якої оцінки цих доказів, як з точки зору достатності так і щодо допустимості, в постанові не наведено.

Отже, в ході апеляційного розгляду встановлено, що районний суд однобічно розглянувши справу без ОСОБА_3, без свідків, не перевіривши належним чином надані докази, прийшов до невірного висновку, що о 06 год. 15 хв. 07.02.2017 року в м. Дніпро, той керував автомобілем у нетверезому стані, та необґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що постанову суду не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2017 року.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д. Коваленко