Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/54/18 Головуючий у суді І інстанції: Гарбуз О. С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3,

представника особи, яка притягується до відповідальності - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Камянка Камянського району Уральської області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Юг-картон», одруженого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2018 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Згідно постанови суду ОСОБА_3 29 червня 2018 року о 00 годин 49 хвилин на 18-ому кілометрі автодороги Ульяновка-Миколаїв, керуючи автомобілем «MAN-18430» д.н.з. "НОМЕР_2" з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) відмовився від продуття алкотестера «Драгер» та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що районним судом не було повідомлено його про розгляд справи. При цьому рекомендований лист, який повернулося без вручення з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки, щодо пересилання поштового відправлення" не може вважатися, що людина є належним чином повідомлена.

Також районний суд не обґрунтовано відклав розгляд справи з 30.08.2018 року на 18.09.2018 року, а потім у задоволені його клопотання про направлення справи до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області - відмовив.

Разом з тим, апелянт зазначає про те, що він не керував транспортним засобом коли до нього приїхали працівники поліції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив закрити провадження. Посилався та те, що він транспортним засобом коли до нього під'їхали працівники поліції не керував, суд не обґрунтовано відмовив в задоволенні його клопотання про направлення справи до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Пояснив, що він дійсно вживав в той день бутилу пива, проте за кермом автомобіля перебував водій-стажист ОСОБА_5

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що він планував влаштуватись на роботу водієм в ТОВ «Юг-картон» та разом з ОСОБА_3 виїхав в якості водія-стажиста до м. Вінниця.

Безпосеердньо 29 червня 2018 року о 00 годин 49 хвилин на 18-ому кілометрі автодороги Ульяновка-Миколаїв, він керував автомобілем «MAN-18430» д.н.з. "НОМЕР_2", в цей час у них лопнуло колесо та від цього вилетіло декілька картонних ящиків з кузова автомобіля. Вони разом стали збирати ящики в цей час підїхали працівники патрульної поліції та безпідставно склали протокол на ОСОБА_3, як господаря автомобіля.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_3у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №032974 від 29.06.2018 року, яким підтверджується, що саме н 29 червня 2018 року о 00 годин 49 хвилин на 18-ому кілометрі автодороги Ульяновка-Миколаїв, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_3 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №032974 від 29.06.2018 року, відповідно до яких він випив дві пляшки пива;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до яких він зупинився в кафе, випив дві пляшки пива та поїхав далі. Під час руху в подальшому він зробив різкий маневр, в результаті якого з кузова випав весь вантаж. Потім до нього приїхали працівники поліції, він повідомив їх, що вживав пиво. В присутності свідків відмовився пройти огляд за допомогою алкотесту «Драгер».

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків під час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3, який мав ознаки алкогольного сп'яніння, і в їх присутності відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Що стосується тверджень апелянта про те, що районний суд необґрунтовано відмовив у задоволені його клопотання про направлення справи до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області,необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином норми КУпАП передбачаються загальний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення - за місцем його вчинення. При цьому передбачено, що справи передбаченою частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 КУпАП можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином питання місце розгляду справи суддя районного суду вирішує самостійно. Відмова в задоволенні клопотання про розгляд справи жодним чином не може свідчити про порушення суддею вимог КУпАП.

Також не можуть бути задоволені твердження апелянта про те, що районний суд не обґрунтовано відклав розгляд справи з 30.08.2018 року на 18.09.2018 року оскільки в матеріалах справи наявна довідка про те, що 30.08.2018 року не відбулось засідання суду у зв'язку з проведенням планових ремонтних робіт.

Що стосується тверджень апелянта про те, що районний суд розглянув 18.09.2018 року справу про адміністративне правопорушення без його належного повідомлення, без його участі та при наявній заяві про відкладення розгляду справи,необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення повідомлення апелянту направлялось рекомендованим повідомленням (а.с 28), та воно було повернуто до районного суду з відміткою про інші причини невручення.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення адмін. правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги ОСОБА_3 стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника.

Більш того, і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно його не винуватості.

Враховуючи, що в Кропивницькому апеляційному суді забезпечено його право останнього бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Проте, ОСОБА_3 будь яких доказів до апеляційної скарги, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надав.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

Апеляційний суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5, оскільки вони суперечать поясненням самого ОСОБА_3, які долучені до справи та викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є частково обґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук