Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/6831/17 Головуючий в 1 інст. - Ісаков Д.О.
Провадження № 33/778/615/18 Доповідач в 2 інст. - Гріпас Ю.О.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянувши клопотання представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП притягнуто ОСОБА_2 (ОСОБА_2, громадянин Словацької Республіки, член правління фірми «Minerfin a.s.», НОМЕР_1 виданий 14 вересня 2015 року Братислава ІІ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 55150 грн. 32 коп., та стягнуто судовий збір. Конфісковано у ОСОБА_2 (ОСОБА_2 на користь держави модульний процесор SLC 500 SLC5/03 16K. Стягнуто з ОСОБА_2 (ОСОБА_2 витрати на зберігання товару, що є безпосереднім предметом порушення митних правил, в розмірі 90 грн. 23 коп.

Згідно з постановою судді, 16.01.2017 року між фірмою "Міnеrfin а.s.", Словакія - «Продавець», в особі члена правління ОСОБА_2 та підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (далі ПП ПрАТ "ЗЗРК", Україна - «Покупець», в особі голови правління - генерального директора ОСОБА_5, було укладено зовнішньоекономічний контракт № 17/233/001 на поставку товару загальною вартістю 793314,25 євро. Відповідно до змісту контракту «Продавець» поставляє товар згідно найменуванню та кількості визначеними у додатках №№ 1, 1а, 2, 2а, 3, 4. Відповідно до п. 6 додатку № 2 до контракту № 17/233/001 фірма "Міnеrfin а.s." зобов'язана поставити на адресу ПП ПрАТ "ЗЗРК" товар - модульний процесор з програмою, каталожний номер КDH1500HR № 4735-010, номер деталі SLC5/02 у кількості 1 шт., вартістю 1897,28 Євро, а також згідно пункту 4.4 контракту надати, зокрема, інвойс з позиційними цінами та країнами походження товарів.

23.06.2017 на митну територію України в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС згідно до товаросупровідних документів: товарно-транспортної накладної СМК від 22.06.2017 № Ту4765715, інвойсу від 19.06.2017 № FVC23317010, згідно з контрактом від 16.01.2017 № 17/233/001 було ввезено товар - «Запасні частини до шахтних машин» загальною вартістю 90 451,50 Євро, вагою 12220,13 кг, у тому числі: модульний процесор з програмою, каталожний номер КDH 1500 НR № 4735-010, номер деталі SLC5/02 у кількості 1 шт., вартістю 1897,28 Євро (55150,32 грн. за курсом НБУ на день переміщення товару через митний кордон України).

27.06.2017 вищезазначений товар - «Запасні частини до шахтних машин», загальною вартістю 90451,50 Євро, відповідно до документу контролю доставки митної декларації типу ІМ 40 ЕЕ № UA 112000/2017/903345, був доставлений в зону діяльності Запорізької митниці ДФС та відповідно до ЄУД № 459/16/08-70-62 29.06.2017 розміщений на складі тимчасового зберігання ПП ПрАТ "ЗЗРК", що знаходиться за адресою: селище Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області, Веселівське шосе, 7 км.

25.07.2017 економістом відділу збуту ПП ПрАТ "ЗЗРК" ОСОБА_7 для митного оформлення вказаного товару засобами електронного зв'язку до сектору митного оформлення «Дніпрорудний» митного посту «Мелітополь» Запорізької митниці ДФС була подана митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ». Митній декларації Запорізькою митницею ДФС було присвоєно № UА112100/2017/000563.

Згідно інвойсу від 19.06.2017 № FVC23317010 (додаток № 1) країною походження модульного процесору з програмою, каталожний номер КDН1500НR № 4735-010, номер деталі SLC5/02, є Чехія (ставка ввізного мита 2%). За результатами проведеного митного огляду («Акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу» № UА112100/2017/0005631 від 27.07.2017) посадовою особою Запорізької митниці ДФС встановлено, що згідно маркування, яке міститься на товарі, країною походження модульного процесору з програмою, каталожний номер КDН 1500 НR № 4735-010, номер деталі SLC5/02, э Сінгапур (ставка ввізного мита 4%).

Крім того, відповідно з інвойсом від 19.06.2017 № FVC23317010 (додаток № 1) значиться модульний процесор з програмою, каталожний номер KDH1500НR № 4735-010, номер деталі SLC5/02. Однак, під час провадження у справі встановлено, що згідно маркування фактично через митний кордон України переміщений модульний процесор SLC 500 SLC5/03 16К з встановленою програмою, який за своїми технічними характеристиками відрізняється від модульного процесору з програмою SLC5/02.

Втім, згідно маркування фактично через митний кордон України переміщений модульний процесор SLC 500 SLC5/03 16К з встановленою програмою, який за своїми технічними характеристиками відрізняється від модульного процесору з програмою SLC5/02.

Таким чином, член правління ОСОБА_2 здійснив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів: інвойс від 19.06.2017 № FVC23317010, контракт від 16.01.2017 № 17/233/001 (додаток № 2), що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару, маркування щодо номеру деталі.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду адвокат ОСОБА_3 вже звертався до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови суду від 23 листопада 2017.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2018 року в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження було відмовлено, у зв'язку із ненаданням доказів причин пропуску строку, які, на думку апелянта, є поважними.

02 серпня 2018 року адвокат ОСОБА_3 повторно звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду першої інстанції, разом з клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не отримував офіційного тексту зазначеної постанови, про її наявність стало відомо на початку травня 2018 року, а на сайті судових рішень вона була оприлюднена після закінчення строку на її оскарження.

Крім того, 07 травня 2018 року до суду було направлено адвокатський запит про надання належним чином завіреної копії постанови суду, яка надійшла рекомендованим поштовим відправленням 18 травня 2018 року, а тому вважає, що процесуальний строк на оскарження постанови був пропущений з поважних причин.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання адвоката ОСОБА_3 та подані ним докази, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_3 вже звертався до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017року і обставини, викладені в його клопотанні вже були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції. За фактом розгляду його клопотань апеляційним судом Запорізької області 15 червня 2018 року було ухвалено постанову про відмову в задоволенні клопотання, з дослідженням всіх доводів, які, на думку, апелянта, свідчать про причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч.10 ст.294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення,є остаточною та оскарженню не підлягає.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції вдруге, апелянт в клопотанні зазначив, що ОСОБА_2 не отримував офіційного тексту зазначеної постанови, про її наявність стало відомо на початку травня 2018 року, а на сайті судових рішень вона була оприлюднена після закінчення строку на її оскарження. А також про направлення адвокатського запиту щодо надання належним чином завіреної копії постанови суду, яка надійшла рекомендованим поштовим відправленням 18.05.2018 року, а отже апелянт посилається на ті самі обставини, які вже були предметом перевірки і не засвідчують поважності і істотності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Нових обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, які б не досліджувались апеляційним судом при прийнятті рішення від 15 червня 2018 року про відмову в поновленні строку апеляційного оскарження не надано.

За таких обставин, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності нових обґрунтованих документально доказів, які б свідчили про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Крім того, оскільки інтереси правопорушника в суді першої інстанції представляв ОСОБА_9 на підставі довіреності, відповідно до якої він був наділений правом оскаржувати постанови Запорізької митниці ДФС, адміністративного суду (судді), подавати апеляційні скарги, зазначена довіреність була дійсна до 31 грудня 2017 року, відповідно не лише правопорушник, а і його представник ОСОБА_9 були наділені правом на апеляційне оскарження постанови.

Крім того, представник ОСОБА_9 був присутнім під час судового засідання, подав письмові заперечення по справі про порушення митних правил та підтримав їх в суді, що свідчить про обізнаність правопорушника та його представника про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення 23 листопада 2017 року, а також про прийняте судом першої інстанції рішення.

Наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється саме з дня винесення постанови, не встановлено, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

Разом з тим, вважаю за необхідне роз'яснити, що апелянт не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови до суду, при наявності на те нових документально обґрунтованих доказів.

Разом з тим, слід зазначити, що з матеріалів провадження вбачається, що угода про надання правової допомоги між ОСОБА_2 (ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3 укладена лише 19 квітня 2018 року, тобто після ухвалення оскаржуваної постанови і закінчення строків на її оскарження. Таким чином, захисник ОСОБА_3 на день ухвалення рішення не був учасником даного провадження, а тому пропустити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 23.11.2017 року, як учасник провадження, він не міг.

Приймаючи до уваги, що на момент оскарження постанови щодо ОСОБА_2 (ОСОБА_2 захисник ОСОБА_3 не був учасником даного провадження, у нього було відсутнє право на оскарження даного рішення. В зв'язку з чим, захисник не має права вимагати поновлення йому, як апелянту, строку на апеляційне оскарження судового рішення, що дає суду право відмовити в задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Відмовити представнику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (ОСОБА_2 - адвокату ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2017 року, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас