П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2018 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ТОВ «Фенікс Агро» водієм-експедитором, громадянина України, українця, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу про адміністративні правопорушення,

розяснено зміст статті 268 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 291002 від 11.09.2018 року вбачається, що 11.09.2018 року о 01год. 00хв. гр. ОСОБА_1 на автодорозі Київ-Одеса 78 кілометр керував автомобілем НОМЕР_1, у якого була тріщина вітрового скла в зоні дії склоочисників ДСТУ 3649;2010 п.6.8.5, чим порушив вимоги п. 31.1 правил дорожнього руху, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою винуватість у вчиненні даного правопорушення та пояснив, що рухаючись на автодорозі Київ-Одеса під час руху в його автомобіль влетів камінь від автомобіля, який випереджав його транспортний засіб. Від удару об скло, на склі появилась невелика тріщина, оскільки вона йому не заважала оглядовості то він рухався далі до розгрузки автомобіля, та потім був намір автомобіль залишити на СТО, для заміни вітрового скла.

Згідно із вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Посадовою особою поліції не було встановлено розмір тріщини на вітровому склі автомобіля під керуванням гр. ОСОБА_1 та не надано суду жодних доказів на підтверджедення розміру тріщини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вирішуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, при вирішення їх розгляду по суті, суд звертає увагу на наступні докази: за змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В зв'язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а останній складений із грубими порушеннями, встановленими ст. ст. 256, 266 КУпАП, то, в даному випадку, на думку судді, по справі не зібрано належних та допустимих доказів вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а судом не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи у вчинені даного адміністративного правопорушення і вичерпані можливості їх отримати, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях особи складу правопорушення.

Суддя дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 291002 від 11.09.2018, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 не доведена, а його пояснення залишаються не спростованими, тому справа підлягає закриттю за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

З урахуванням засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а саме, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, а також того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення та показань свідків, які б могли підтвердити наявність у діяннях останнього складу адміністративного правопорушення, а тому, суд критично оцінює та відхиляє протокол як доказ вини останнього, оскільки викладені у ньому висновки не підтверджені об'єктивними даними.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В звязку із закриттям відносно правопорушника справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вказана особа звільняється від сплати судового збору з тим, що на останнього не накладалось адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 121 ч. 4, 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та часиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київський апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_2