Справа № 495/5162/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м. Білгород- Дністровський

Білгород - Дністровського міськрайонний суд Одеської області

У складі головуючого судді - Шевчук Ю.В.,

при секретарі Савенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області матеріали, які надійшли від сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

Вінницької області, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

за ч. 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

06 червня 2018 року від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протоколом автоматизованого розполіду судової справи між суддями протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 Кодексу України переданий на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України керуючись ст.ст.1,3 Закону України «Про запобігання корупції» з додержанням ст.ст.254-256 КУпАП України, складений протокол стосовно ОСОБА_1, який будучи особою, звільненою з посади керуючого справами виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги пункту 1ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП не визнав з мотивів, які викладені ним у запереченнях, які містяться у матеріалах даної справи.

Вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, будучи особою, звільненою з посади керуючого справами виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги пункту 1ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 відповідно до Рішення Білгород- Дністровської міської ради №223-VІІ від 22.12.2016 року та Розпорядження Білгород-Дністровського міського голови №526-к від 28.12.2016 року, з 03.01.2017 року призначено на посаду керуючого справами виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради та присвоєно 9-й ранг посадової особи місцевого самоврядування.

03.01.2017 року ОСОБА_1 попереджений про обмеження, встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції», повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та її проходженням.

Згідно статті 7 «Правове регулювання статусу посадових осіб місцевого самоврядування» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 12 «Обмеження, пов'язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 13 «Фінансовий контроль» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадові особи місцевого самоврядування зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".

Таким чином, керуючий справами виконавчого комітету Білгород- Дністровської міської ради ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІ1 «Про запобігання корупції» (далі - Закону).

Згідно з Розпорядженням Білгород-Дністровського міського голови №320-к від 17.08.2017 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 17.08.2017 року за угодою сторін, відповідно до пункту 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» в пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. А відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 року «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» - декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подається не пізніше дня такого припинення.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 був зобовязаний подати електронну декларацію у строк до 17.08.2017 року.

Проте ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 року, несвоєчасно подав електронну декларацію після звільнення, а саме 14.11.2017 року.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, будучи особою, яка 17.08.2017 року припинила діяльність, повязану з виконанням функцій органів місцевого самоврядування, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що несвоєчасність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, повязана із сімейними обставинами, а саме, хворобою та смертю його тестя ОСОБА_2, який помер 02.03.2018 року. Однак, суд не може прийняти дану обставину як поважність причини неподання декларації у строк, оскільки ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію у строк 17.08.2017 року, декларація була подана ним 14.11.2017 року, а його тесть помер 02.03.2018 року, тобто наявний значний часовий розрив.

Таким чином, в ході перевірки поважних причин щодо несвоєчасної подачі декларації не встановлено.

Датою виявлення правопорушення є дата зібрання всіх матеріалів перевірки, що підтверджують факт скоєння правопорушення, що відображено у рапорті № б/н від 30.05.2018 року (а.с. 9), і є датою складання адміністративного протоколу.

Згідно із ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст.256 КУпАП).

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

........Таким чином, судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1, який обіймав посаду керуючого справами виконавчого комітету Білгород- Дністровської міської ради, тобто є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІ1 «Про запобігання корупції», тобто будучи особою, яка 17.08.2017 року припинила діяльність, повязану з виконанням функцій органів місцевого самоврядування, посчинен був подати електронну декларацію декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, у строк до 17.08.2017 року, а подав 14.11.2018 року, тобто вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

........Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 172-6 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Відповідно до санкції ч. 1 статті 172-6 Кодексу про адміністративні правопорушення України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність особи та відсутність шкоди.

Одночасно, при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена п. 8 ч. 1 статті 212-2 КпаП України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України, у сумі 352,40 гривень в дохід держави.

Керуючись Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 1, 45, Закону України «Про запобігання корупції» ст.ст. 1, 9, 24, 33, 34, 38, 172-7, 221, 245-246, 248-249, 250-252, 254-256, 268, 276-281, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 статті 176-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 176-2 КпАП України у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у сумі 352,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя