Справа № 214/4713/18
3/214/1724/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.07.2018 року о 23.00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Джамбула в районі зупинки громадського транспорту «Дачі» залізничного переїзду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не обрав безпечну швидкість руху, своєчасно не застосував міри до зменшення швидкості руху, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді огородження складу, та в послідуючому перекидання транспортного засобу. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Цього ж дня, ОСОБА_2, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції».

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи та уникнення можливості зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути за ОСОБА_2, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом справи.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, яка підтверджується наступними письмовими доказами по справі, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії БД №233056, серії БД №233057 від 17.07.2018 року, в яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 ДТП на автомобілі НОМЕР_1, під час руху по автодорозі по вул. Джамбула в районі зупинки громадського транспорту «Дачі» залізничного переїзду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а також залишення місця ДТП, до якої він був причетний;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2, викладеними в протоколі та на окремому аркуші, з яких слідує, що вину у вчиненні правопорушень він визнав, пояснивши, що 14.07.2018 року приблизно о 23.00 год. він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Джамбула в напрямку вул. Дишинського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Не доїжджаючи до перехрестя вул. Джамбула в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на автодорозі із заокругленням він не впорався з керуванням, в результаті чого автомобіль занесло на узбіччя, після чого вїзд в огородження та перевертання. Перебуваючи в схвильованому стані, він не знав, що робити, у звязку з чим автомобіль залишив на місці пригоди. Пізніше йому стало відомо, що транспортний засіб на штраф майданчик працівники поліції забрали, а відносно нього склали протоколи.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує з п.п.12.1, 12.3 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Відповідно до п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортним засобом механічних пошкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України саме ОСОБА_2, який під час руху на небезпечній ділянці дороги не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив виникнення ДТП, яке залишив.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 міститься склад наступних адміністративних правопорушень: за ст.124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ст.122-4 КУпАП за ознаками залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_3, який фактично вину визнав, однак від явок до суду ухилявся, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність вчинених ним адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, легковажне ставлення до вчинених ним проступків, які він вчинив, не маючи права керування транспортними засобами, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу, остаточно визначивши адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 (пятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. в дохід держави.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко