Справа № 377/724/17 Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 33/780/86/18 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 147 03.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 січня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 01 вересня 2017 року о 00 год. 25 хв. в м. Ірпінь по вул. Соборній керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння і, в порушення вимог п.2.5 ПДР, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя не дала оцінки тим обставинам, що він від огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, у протоколі нечітко сформульована суть вчиненого правопорушення, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, суддя не допитував свідків у судовому засіданні, а пояснення очевидців носять суперечливий характер і не можуть братися до уваги.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Винуватість водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується показаннями свідків ОСОБА_2,ОСОБА_3, письмовими поясненнями очевидців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_2

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у письмових поясненнях, написаних власноручно, вказували на те, що у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовлявся від проходження будь-якого огляду на стан сп'яніння.

З розписки ОСОБА_2 випливає, що вона взяла на себе відповідальність за автомобіль, оскільки «його водій ОСОБА_1 був в нетверезому стані».

Допитана у якості свідка ОСОБА_2 у режимі відеоконференції з приміщення іншого суду повідомила, що на прохання дружини ОСОБА_1 погодилася забрати автомобіль, яким він керував, з місця події, а наступного дня, забираючи автомобіль, ОСОБА_1 повідомляв їй, що перед зустріччю з працівниками поліції разом з другом вживав пиво.

Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_3 у режимі відеоконференції з приміщення іншого суду повідомив, що бачив, як автомобіль «Хюндай» неадекватно рухався по дорозі, що стало причиною його зупинки, і водій був з ознаками алкогольного сп'яніння. У присутності двох очевидців водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, але останній відмовився, як і відмовився від підписання протоколу.

Доказам по справі суддя надала належної правової оцінки і прийшла вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення у протоколі викладена зрозуміло і труднощі у її сприйнятті не можуть бути підставами для висновку про відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про неналежність та недопустимість вказаних доказів по справі на вимогах закону і на матеріалах справи про адміністративне правопорушення не ґрунтуються.

Так, з журналу судових засідань випливає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були допитані у якості свідків в судовому засіданні, а їх допит у режимі відозв»язку не свідчить про їх допит поза межами судового засідання.

Доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення очевидців не є допустимими джерелами доказів по справі, суперечать вимогам ст.251 КУпАП.

Відсутність у матеріалах справи направлення на огляд, яке передбачене підзаконними нормативними актами, не може бути причиною для скасування судового рішення,так як, за умови відмови особи від проведення огляду на стан сп'яніння будь-якого виду, надання такого направлення не може бути визнано обов'язковою процесуальною дією.

Будь-яких інших доводів,у тому числі і що стосуються істотних порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, у апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Р.Шроль