печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Київ

суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., за участю секретаря Король А.О., прокурора Біловара Р.Й., захисника Сучик Т.Я., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, заступника головного бухгалтера Державного університету інфраструктури та технологій, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №44-03/197/18, складеного 09.10.2018 головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Лещишиним М.М., ОСОБА_2, будучи заступником головного бухгалтера Державного університету інфраструктури та технологій, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв'язку з отриманням 10.10.2017 кредиту в розмірі 253942,35 грн.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник просили закрити провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки кредит в розумінні податкового законодавства не є доходом. Роз'яснення НАЗК з приводу того, що кредит є доходом були надані через 5 місяців після виникнення відповідних відносин. Також, ОСОБА_2 в щорічній декларації вказала відомості про цей кредит, що свідчить про відсутність у неї умислу на вчиненні адміністративного правопорушення.

Прокурор просив встановити вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на неї стягнення в межах санкції статті.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол №44-03/197/18 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, складений 09.10.2018 головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Лещишиним М.М., що відповідає ст.255 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що наказом від 18.08.2016 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України».

У жовтні 2017 року з метою фінансування будівництва квартири в місті Києві по вулиці Метрологічній ОСОБА_2 було отримано кредит в ТОВ «Основа» в розмірі 253942 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2017 року, складав 1600 грн.

Тобто, відповідно до вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» в 2017 році суб'єкти декларування у разі отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 80000 грн., зобов'язані у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна письмово повідомити у встановленому порядку Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб'єктивною стороною правопорушення, пов'язаного з корупцією, є наявність прямого чи непрямого умислу. Тобто особа, яка є суб'єктом декларування і своєчасно не повідомила про суттєві зміни свого майнового стану, має усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання, або особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо допускала їх настання.

Вирішуючи справу, суд враховує, що ОСОБА_2 не мала на меті приховати отримання нею кредиту, оскільки зазначила відомості про нього в щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, суд бере до уваги ту обставину, що законодавством чітко не було визначено, що кредит є видом доходу. Вказане свідчить, що у ОСОБА_2 обов'язку подавати до НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не було.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» йде мова про те, що закон має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Оскільки, на момент отримання ОСОБА_2 кредиту було відсутнє відповідне роз'яснення, що кредит є видом доходу, у ОСОБА_2 був відсутній обов'язок подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що в даному випадку не мало місця адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та, відповідно, в діях ОСОБА_2 склад такого правопорушення відсутній, у зв'язку з чим провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 14, 172-6, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А. Білоцерківець