Провадження № 33/4808/64/18
Категорія ст. 122-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Павліва В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Павліва В.І. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дев'ять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 05 липня 2018 року о 22 год. 15 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Галицькій, керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI H1», н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, неодноразово подану світловими маячками синього та червоного кольору, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Павлів В.І. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що не згідний із прийнятим рішенням та вважає його незаконним та необ'єктивним. Вказує на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів щодо протиправної поведінки ОСОБА_2 і вважає, що суд безпідставно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2018 року, оскільки при складенні вказаного протоколу його підзахисному не роз'яснювалися права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відповідно до ст. 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адмінправопорушення, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Однак, вважає, що вищевказані вимоги закону суд порушив і на спростував твердження ОСОБА_2 про його невинуватість у вчиненні правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції, допускаючи неповноту та упередженість, неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП. Просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Павліва В.І., які просили скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

За змісту відеозаписів вбачається, що автомобіль поліцейської патрульної служби с увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору, тривалий час переслідував транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2, намагаючись зупинити його.

Зі змісту пояснень наданих ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції та в суді першої інстанції вбачається, що він вважає себе невинуватим у вчиненні правопорушення, оскільки зупинив транспортний засіб як тільки почув відповідну вимогу поліцейських. Разом з тим, в своїх поясненням він визнає, що бачив службовий автомобіль працівників поліції з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору, який їхав за ним тривалий час, не здійснюючи обгін його транспортного засобу.

Відповідно до Правил дорожнього руху поліцейський зупиняє автомобіль виключно за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб і подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою; спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Так, відповідно до п.3.2. Правил дорожнього руху в у разі наближення транспортного засобу з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов'язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі).

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 122-2 КУпАП повністю доведена даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №161937 від 05.09.2018 року, а також долученим до нього відеозаписом з місця події.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 161937 від 05.09.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 05 липня 2018 року о 22 год. 15 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Галицькій, керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI H1», н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, неодноразово подану світловими маячками синього та червоного кольору, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП і судом апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його власним підписом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Адміністративне стягнення призначене ОСОБА_2 відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції було враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови не вбачається і постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Павліва В.І. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду підпис О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв