Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 3/759/43/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 113423 від 28.10.2017, ОСОБА_1 28.10.2017 о 23 год. 15 хв. керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по б-р. Кольцова, 15 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніннявідмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що не керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1, а лише сидів за кермом та дійсно відмовився пройти огляд на стан сп'яніння на місці у встановленому законом порядку, а саме відмовився подути в алкотестер «Drager».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 113423 від 28.10.2017, складений стосовно ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.10.2017, в якому містяться пояснення ОСОБА_1, що зі складення протоколу стосовно нього не згоден, оскільки не був водієм автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1; рапорт, складений інспектором 5 роти 2 полку УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 28.10.2017; письмове клопотання ОСОБА_1 від 21.11.2017 про відкладення розгляду справи; письмове клопотання ОСОБА_1 від 08.12.2017 про залучення свідків; письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.12.2017; письмові пояснення ОСОБА_6 від 20.12.2017; копію постанови Святошинського районного суду м. Києві від 15.12.2017, згідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; відеоматеріали, з нагрудної камери АА 00092 від 28.10.2017, які безпосередньо переглянуто в судовому засіданні, де чітко видно, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», та який відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння,та повідомив, що вживав алкоголь ще зранку, приходжу до наступних висновків.

Крім того, 08.12.2017 в судовому засіданні ОСОБА_1 подав письмове клопотання про залучення свідків, проте, в судове засідання свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не прибули, а також явка свідків в судове засідання ОСОБА_1 забезпечена не була.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинен був на вимогу працівника поліції на місці пройти огляд на стан сп'яніння, шляхом дуття в алкотестер, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, в установленому порядку, для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. За таких підстав, суд розцінює діїОСОБА_1 як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, вважаю за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 23, 33, 401, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: