Справа №560/1507/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від ГУ ДФС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої вчителем початкових класів Туменського НВК, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий 04 квітня 2017 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №696748 від 22 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 вчинила правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб'єкт господарювання (реалізація дизельного палива), чим порушила вимоги статті 50 Цивільного кодексу України, статті 58 Господарського кодексу України, тобто вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складанні протоколу про адміністративне провопорушення, а також на розгляді справи в суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнала.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є завідомо неправдивим та незаконним, і таким, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення. В даному протоколі про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_2 не зазначено коли, де, кому та за які грошові кошти остання здійснювала реалізацію дизельного палива, які саме транспортні засоби заправлялись та чи отримувала ОСОБА_2 за це грошові кошти, що є порушенням вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Єдиним доказом є обшук, який був проведений в будинку ОСОБА_2 за адресою с. Городище, вул. Я. Мудрого, 29, Дубровицького району Рівненської області, однак слідчий суддя Рівненського міського суду дав дозвіл на проведення обшуку за іншою адресою, а саме: с. Городище, вул. Я. Мудрого, 28, Дубровицького району Рівненської області. Крім того, в протоколі посилання на норми закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання. У зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні належні, об'єктивні та обгрунтовані докази вини ОСОБА_2, просить суд провадження у даній закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника - адвоката ОСОБА_1, повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Згідно вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №696748 від 22 листопада 2017 року не вказані повні відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме дата народження ОСОБА_2 Крім того, у вищевказаному протоколі не зазначені посилання на норми закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання. Також у протоколі відсутні відомості стосовно того, коли, де, кому та за які кошти ОСОБА_2 здійснювала реалізацію дизельного палива, які саме транспортні засоби заправлялись та чи отримувала остання за це грошові кошти.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 04 жовтня 2017 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_2, а саме: с. Городище, вул. Я. Мудрого, 28, Дубровицького району Рівненської області (а.с.9). Однак, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 володіє будинком №29 по вул. Я. Мудрого в с. Городище, Дубровицького району Рівненської області (копія вищевказаного свідоцтва долучена до матеріалів справи) (а.с.28).

Суд не бере уваги протокол обшуку від 12 жовтня 2017 року (а.с.10), оскільки обшук був проведений в будинку №29 по вул. Я. Мудрого в с. Городище, Дубровицького району Рівненської області, а дозвіл на проведення обшуку слідчим суддею було надано на будинок №28 по вул. Я. Мудрого в с. Городище, Дубровицького району Рівненської області, а тому даний протокол обшуку не є належним та допустимим доказом.

Диспозиція частини 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за п ровадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма вищевказаної статті носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у пункті 4 Постанови його Пленуму від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ррган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА №696748 від 22 листопада 2017 року року складений з порушенням вимог чинного законодавства та не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ, а також бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому провадження у даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_3