Провадження № 33/772/691/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Нешик Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Нешик Р.І., за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2018, якою,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1;

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2, судовий збір в сумі 352,40грн на користь держави, -

в с т а н о в и л а :

Суд визнав провину ОСОБА_2 в тому, що він 24.05.2018 о 19год 45хв в м. Вінниці по вул. Привокзальній,1, в порушення вимог п.2.9(а) ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу AlcotestDrager в присутності двох свідків. Прилад зафіксував результат 2,88%о, тобто проба позитивна.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі просив скасувати дане судове рішення і закрити провадження по справі, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги; заслухавши пояснення викликаних у судове засідання свідків; дослідивши доводи апеляції; перевіривши матеріали адміністративної справи, дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення із наступних підстав.

Враховуючи, що правопорушник не був присутнім на розгляді його справи в суді першої інстанції та отримав копії постанови міського суду від 27.07.2018 лише 10.08.2018 року, необхідно поновити строк на оскарження даного судового рішення.

Відповідно до п.п.«а» п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Саме зазначені норми ПДР України були порушені ОСОБА_2, що стало підставою до притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушення за цією статтею характеризуються двома критеріями: медичним перебуванням особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і юридичним керування особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння транспортним засобом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, апеляційному суду пояснили, їм зателефонували із заправної станції та повідомили, що водій в стані алкогольного спяніння керує автомобілем НОМЕР_2. По даному орієнтуванню відшукали вказаний автомобіль біля залізничного вокзалу. ОСОБА_2 саме намагався припаркувати його.

Таким чином пояснення ОСОБА_2 про те, що він не керував автомобілем не узгоджується із показами свідків, які не мали підстав його обмовляти, та матеріалами адміністративного провадження, а саме письмовими свідченнями понятих (а.с.5, 6) та рапортами поліцейських.

Після зупинки автомобіля, поліцейські підійшли до нього та попросили для огляду водійське посвідчення та документи на машину.

При спілкуванні із ним зрозуміли, що водій знаходиться у стані алкогольного спяніння, відчуви запах алкоголю та нечітку вимову, запропонували йому на місці пройти тест на стан вживання алкоголю, на що той погодився.

У присутності двох свідків поліцейські, за допомогою приладу «Драгер» зафіксували у організмі ОСОБА_2 наявність алкоголю 2,88%о і ознайомили його із результатом.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про недопустимість показників приладу «Драгер 6820», адже виріб медичний «Drager Alcotest 6820» внесений до Державного реєстру медичної техніки і виробів медичного призначення, свідоцтво №14455/2014 від 29.12.2014, та має сертифікат, виданий ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ».

Після отримання результатів приладу на ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та розяснені були його права.

Про обізнаність із правами передбаченими ст.268 КУпАП засвідчує його власноручний підпис в протоколі.

При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та під час спілкування поліцейських із ОСОБА_2 він не заявляв про незгоду з показами «Драгера».

За таких обставин місцевий суд зробив вірний висновок, що ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння керував транспортним засобом на момент зупинки автомобіля поліцейськими.

Протокол, складений на ОСОБА_2 відповідає вимогам, викладеним в ІХ розділі Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі зі змінами за 2016 рік, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

Не встановлено також порушень при винесенні судом постанови про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2 був повідомлений про час, дату та місце слухання його адміністративної справи, однак на судове засідання не зявився та до його початку не надав клопотання про його відкладення.

Посилання правопорушника на його заяву про відкладення слухання справи не береться судом до уваги, оскільки вона надійшла до суду першої інстанції після розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_2, а тому місцевий суд обґрунтовано розглянув протокол у його відсутність.

Крім того, в матеріалах адміністративного провадження, відсутні будь-які клопотання про призначення захисника правопорушнику.

Суд першої інстанції надсилав судові повістки свідкам по даному провадженню, однак вони на судовий розгляд не зявилися.

Зважаючи, що вищезазначеними доказами було підтверджено, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, суд обґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за що обґрунтовано застосував до нього відповідне безальтернативне адміністративне стягнення, а тому прохання про зменшення розміру адміністративного стягнення також судом не береться до уваги.

В звязку з тим, що аргументи, наведені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, постанова суду не підлягає зміні чи скасуванню.

Тому, зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27.07.2018 щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя: