Справа № 595/1294/18
Провадження № 3/603/275/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2018 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчук В. М. ,

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

розглянувши в залі суду в м. Монастириська матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: вул.Шевченка, 7/3 м.Бучач Тернопільської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого директором Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету,

за ч.ч.1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі:

прокурора Шергей А.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0900100 від 24.07.2018 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, що знаходиться за адресою: вул.Винниченка, 4 с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, будучи депутатом Тернопільської обласної ради шостого скликання, відповідно до пп. «б» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, всупереч інтересам держави та Тернопільської обласної ради, не повідомив у встановлених цим Законом випадках та порядку колегіальний орган, сесію Тернопільської обласної ради, про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті участі у голосуванні 28.03.2018 року на другому пленарному засіданні восьмої сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання «Про внесення змін до обласного бюджету на 2018 рік» (Проект №973), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0900101 від 24.07.2018 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, що знаходиться за адресою: вул.Винниченка, 4 с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, будучи депутатом Тернопільської обласної ради шостого скликання, відповідно до пп. «б» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, всупереч інтересам держави та Тернопільської обласної ради, в порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, взявши участь у голосуванні та проголосувавши «За» при прийнятті 28.03.2018 року на другому пленарному засіданні восьмої сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання рішення «Про внесення змін до обласного бюджету на 2018 рік» (Проект №973), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У відповідності до ст.36 КУпАП справи за зазначеними протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП обєднано в одне провадження.

ОСОБА_1 судовому засіданні свою вину у скоєнні інкримінованих йому правопорушеннях не визнав та суду пояснив, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки жодного приватного інтересу у його діях не було. Бучацький коледж Подільського державного аграрно-технічного університету, що за адресою: вул.Винниченка, 4 с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, є державною власністю і він діяв в інтересах держави, зазначивши при цьому, що для реального конфлікту інтересів обовязковою є наявність приватного інтересу, який у нього відсутній, так як голосував 28.03.2018 року на другому пленарному засіданні восьмої сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання за рішення «Про внесення змін до обласного бюджету на 2018 рік» (Проект №973), яким передбачено виділення коштів в сумі 1700 тис. гривень на капітальний ремонт (утеплення фасадів та заміна вікон) навчального корпусу Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, що за адресою: вул.Винниченка, 4 с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області, тобто дані кошти передбачені не на його власні інтереси, а на державний навчальний заклад.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав на невірну дату вчинення адміністративного правопорушення, оскільки 27.04.2018 року на адресу Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки поступило звернення від Львівського територіального управління НАБУ, у якому було зазначено що до НАБУ надійшло повідомлення ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій депутата Тернопільської обласної ради ОСОБА_1, які виявилися у порушенні вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а 24.05.2018 року Бучацьким коледжем Подільського ДАТУ на імя УЗЕ в Тернопільській області були видані довідка №163 та характеристика на імя ОСОБА_1, тому саме з цієї дати в уповноваженої особи були достатні підстави для висновку про наявність чи відсутність усіх ознак складу правопорушення. Крім того, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованих йому правопорушень, оскільки ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету та будучи депутатом обласної ради під час голосування на засіданні обласної ради за рішення про видатки на фінансування коледжу, діяв в інтересах держави. Дана програма (Проект №973) не містить жодних положень, які б стосувались збільшення фінансування фонду оплати праці працівникам чи директора Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, а тому у нього був відсутній приватний інтерес при прийнятті зазначеного рішення. Приймаючи участь у голосуванні ОСОБА_1 керувався методичними рекомендаціями щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженні рішенням НАЗК від 29.09.2017 року №839, у відповідності до п.2.3 яких у разі відсутності у депутатів, які одночасно перебувають на керівних посадах у комунальному (за аналогією у державній установі) підприємстві, у певному конкретному випадку особистого приватного інтересу, участь у прийнятті рішення з питань, що стосуються відповідного комунального підприємства, не становить дій в умовах конфлікту інтересів.

Письмові пояснення захисника ОСОБА_2 містяться у матеріалах справи.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованих йому корупційних правопорушень та накласти адміністративне стягнення у межах санкцій ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного переконання.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її у відповідності до закону.

Згідно ст.280 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення обовязковому зясуванню підлягають обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Таким чином, тільки після встановлення достатніх даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення, а тому суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_2 з приводу дати виявлення правопорушення, зазначеної у протоколах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Як визначено в абз. 5 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Субєктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» характеризується виключно прямим умислом.

Згідно абзацу 6 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами відповідальності за правопорушення повязані з корупцією є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обіймає посаду керівника Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, що підтверджується даними наказу №254к/122к від 03.10.2016 року, згідно яких ОСОБА_1 призначено на посаду директора Бучацького коледжу ПДАТУ за результатами конкурсу терміном на 5 років з 04.10.2016 року по 03.10.2021 р. за контрактом; даними контракту №100 з директором Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету від 03.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 призначається на посаду директора Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету на термін з 04.10.2016 року по 03.10.2021 рік; даними довідки №163, виданої 24.05.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 дійсно працює у Бучацькому коледжі ПДАТУ за основним місцем роботи безперервно з 01.09.1993 року (наказ про прийняття на роботу №39к від 01.09.1993 року), з 05.09.2006 року по даний час директор (накази №107к від 05.09.2006 року, №184-1к від 03.10.2011 року, №254к від 03.10.2016 року).

Крім того, ОСОБА_1 являється депутатом Тернопільської обласної ради, у силу чого є субєктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією.

Відповідно до положень частин 1 і 2 ст.172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст.172-7 КУпАП, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з приміткою 2 до зазначеної норми закону, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути беззаперечно визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи, в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За змістом наведених норм обовязковою умовою складу адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП є наявність реального конфлікту інтересів, як суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність прийняття цією особою рішень, вчинення чи не вчинення дій на відповідній посаді, в тому числі у стосунках з фізичними чи юридичними особами.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У відповідності до ч.7 ст. 28, ч.1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» закони, що визначають повноваження органів місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють. Правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності народних депутатів України, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Так, згідно ч.1 ст. 59-1 «Конфлікт інтересів» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Положення вказаної статті не містить терміну «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів» і не міститься заборони депутату місцевої ради брати участь у прийнятті рішень; навпаки, передбачено, що депутат бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою.

Положення цієї норми покликані забезпечити доброчесність та обєктивність виборних посадових осіб у представницьких органах влади шляхом інформування їх щодо участі конкретного депутата у розгляді, підготовці та прийнятті рішень радою.

Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Голосування є правом та обовязком депутата, а участь депутата в такому голосуванні є формою здійснення його представницьких повноважень, а не проявом чи реалізацією приватного інтересу.

Таким чином, з викладеного та зазначених вище норм Законів випливає, що не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її представницькими повноваження можуть не суперечити один одному.

Конфлікт інтересів має місце тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Судом встановлено, що рішення «Про внесення змін до обласного бюджету на 2018 рік» (Проект №973) прийняте 28.03.2018 року на другому пленарному засіданні восьмої сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання було прийнято депутатами обласної ради більшістю голосів, а тому голосування окремою особою ОСОБА_1 само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий звязок між його діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Вищезазначене свідчить про те, що навіть за умови наявності суперечності між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями він не мав і не міг мати реальної можливості вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішення, оскільки прийняття такого рішення є компетенцією колегіального органу, а саме сесії обласної ради.

У відповідності до п.2.3 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням НАЗК від 29.09.2017 року №839, у разі відсутності у депутатів, які одночасно перебувають на керівних посадах у комунальному підприємстві, у певному конкретному випадку особистого приватного інтересу, участь у прийнятті рішення з питань, що стосуються відповідного комунального підприємства, не становить дій в умовах конфлікту інтересів.

Зі змісту письмової відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.06.2018 року вбачається, що депутати місцевих рад, які займають посади в державних та комунальних підприємствах (у тому числі посади керівників таких підприємств), не є їх власниками чи засновниками, а тому один лише факт трудових відносин у таких депутатів з цими підприємствами не свідчить про наявність у них приватного інтересу під час голосування ними на засіданні ради за рішення про видатки на фінансування таких державних чи комунальних підприємств, адже в таких випадках депутати місцевих рад діють в інтересах держави чи територіальної громади, на основі власності яких створюються відповідні державні та комунальні підприємства.

Приватний інтерес матиме місце, якщо депутат обласної ради, який є директором державного навчального закладу, має бажання отримати якомога вищу оплату своєї праці і якщо рішення про фінансування відповідної установи повязано з виділенням коштів на збільшення оплати праці працівникам такого навчального закладу, в тому числі й директору.

Зі змісту пояснювальної записки до проекту рішення Тернопільської обласної ради «Про внесення змін до обласного бюджету на 2018 рік» вбачається, що програма фінансової підтримки енергозбереження у Бучацькому коледжі Подільського державного аграрно-технічного університету на 2018 рік, передбачає виділення коштів на виконання робіт по капітальному ремонту (утеплення фасадів та заміна вікон) навчального корпусу.

Згідно рішення постійної комісії Тернопільської обласної ради з питань регламенту, депутатської діяльності, запобігання та протидії корупції, законності та здійснення демократичного цивільного контролю над Воєнною організацією і правоохоронними органами держави №186 від 05.07.2018 року «Про розгляд заяви депутата Тернопільської обласної ради ОСОБА_1 від 11.06.2018 року», у діях ОСОБА_1 як депутата Тернопільської обласної ради, який є одночасно директором Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, відсутній особистий приватний інтерес, а тому його участь у прийнятті рішення ради з питань, що стосуються відповідного державного закладу (за видатки на фінансування закладу), не становить дій в умовах конфлікту інтересів.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_1 не характеризуються прямим умислом (або необережністю) на незаконне збагачення або збагачення інших осіб, оскільки в судовому засіданні та з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 будучи депутатом Тернопільської обласної ради шостого скликання, виконуючи свої повноваження у складі такого колегіального органу, голосуючи «За» прийняття рішення ради діяв в інтересах Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, керівником якого він являється, одноособово рішення не приймав, оскільки такі рішення приймалися колегіальним органом більшістю голосів ради. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідкових звязок між його голосування та прийнятими рішеннями.

У силу ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» ОСОБА_1 як депутат Тернопільської обласної ради шостого скликання вправі був брати участь у прийнятті рішення радою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши вищевказані докази, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-7, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Головуючийсуддя ОСОБА_4