Справа № 504/1579/18
Номер провадження 3/523/4673/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2018 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює керівником газового господарства у ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 35401 від 05 травня 2018 року, складеного оперуповноваженим Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки національної поліції України вбачається, що ОСОБА_1, будучи депутатом Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та працюючи на посаді керівника газового господарства ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс», 28 квітня 2016 року прийняв участь у голосуванні за внесення змін у рішення сесії Визирської сільської ради Комінтернівського району від 11.12.2015 р. № 39-УІІ «Про розроблення детального плану території розміщення обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на земельній ділянці площею 0.35 га та надання ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, розташованої на території с. Визирка, Комінтернівського району Одеської області». При цьому, ОСОБА_1, будучі особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування згідно п. «б» ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього приватного інтересу під час голосування за вищевказане рішення сесії, чим порушив ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, у яких заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначивши, що у нього не було конфлікту інтересів, був відсутній умисел, просив закрити провадження у справі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснив, що дійсно ОСОБА_1, будучи депутатом Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та працюючи на посаді керівника газового господарства ТОВ з ІІ «Трансінвестсервіс», 28 квітня 2016 року прийняв участь у голосуванні за внесення змін у рішення сесії Визирської сільської ради Комінтернівського району від 11.12.2015 р. Вищевказане рішення носить технічний характер, адже у ньому не вирішувалось питання передачі у власність або користування земельної ділянки і голос ОСОБА_1 не був вирішальним, просив справу закрити на підставі ст. 38 КУпАП та встановити відсутність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор підтримав позицію, яка викладена у протоколі про адміністративні правопорушення та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1 КУпАП, закрити провадження в справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією статтею виникає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до пп. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, будучи на час вчинення правопорушення - 28 квітня 2016 року, особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - депутатом Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на нього поширювались вимоги про обмеження та зобов'язання дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради зобов'язаний, у тому числі брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень;

Положення ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», визначають, що депутат місцевої ради має керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання них наслідків.

Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій, оскільки всі вказані вище елементи об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1/ наявність в особи приватного інтересу; 2/ наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями; 3/ наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4/ наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Між тим в протоколі про адміністративне правопорушення № 35401 від 05 травня 2018 року, складеного оперуповноваженим Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки національної поліції України, не зазначено й не розкрито змісту зазначених вище факторів, без яких реальний конфлікт інтересів відсутній.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не міг самостійно приймати будь-яких рішень на сесії Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, рішення приймалось у складі колегіального органу, депутатського корпусу на сесії сільської ради, із дотриманням передбаченої законом процедури і його голос не був вирішальним. При голосуванні на сесії, ОСОБА_1 діяв в межах своїх повноважень, за відсутності суперечності між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, яка б вплинула на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень, тобто за відсутності реального конфлікту інтересів.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що уповноваженими особами Управління захисту економіки в Одеській області не надано до суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 діяв умисно та усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, не відображено в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; та в чому проявляється суперечність між приватним інтересом та повноваженнями цієї особи як депутата Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та її вплив на прийняття рішення, тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Протокол про адміністративне порушення стосовно ОСОБА_3 був складений оперуповноваженим Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки національної поліції України 05.05.2018 р., адміністративна справа за вказаним протоколом надійшла до канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси лише 01.08.2018 р., правопорушення вчинене 28.04.2016 р., тобто на момент розгляду справи сплинули строки, передбачені т. 38 КУпАП.

Як передбачено п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 10, 38, 172-7, 247, 249, 268, 284, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-7 КУпАП, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: