Провадження № 33/824/362/2018 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду АвраменкоМ.Г.,

за участю:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Голосіївського районного суду Київської області від 11 липня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_3 25.05.2018 о 23 годині 15 хвилин на вул. Якубовського, 9 у м. Києві керував автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, сповільнена мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

На постанову Голосіївського районного суду Київської області від 11 липня 2018 особа, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

На думку ОСОБА_3 постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що у зв'язку з сильним систематичним тиском зі сторони поліцейських не забажав пройти тест за допомогою «Драгера», так як не довіряв висновку даного приладу через побоювання можливості фальсифікації висновку через упереджене ставлення інспекторів поліції до нього. На прохання ОСОБА_3 проїхати до медичного закладу, поліцейські вказали на те, що він самостійно повинен їхати до лікаря-нарколога. Про незгоду проходження тесту вказав при свідках.

Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не роз'яснювали його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

До матеріалів про адміністративне правопорушення долучено пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були виконані на завчасно підготовленому бланку. Крім того, ці пояснення не підписані інспектором поліції, який їх відбирав.

Матеріали справи свідчать про недотримання поліцейськими вимог ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП. Наявні підстави вважати огляд на стан алкогольного сп'яніння проведеним з порушеннями вимог ч. ч. 2,3 ст. 266 КУпАП. Тому, на думку ОСОБА_3 є підстави вважати огляд недійсним. А тому, вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, пояснення свідка, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

В суді апеляційної інстанції, під час розгляду справи був допитаний старший сержант поліції ОСОБА_6, який вказав, що отримав повідомлення від Державної служби охорони, про те, що вини зупинили транспортний засіб, в якому перебували дві особи, а водій був з ознаками алкогольного сп'яніння. Після прибуття на місце зупинки транспортного засобу, виявили водія ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме -запах алкоголю з порожнини рота, сповільнена мова, почервоніння обличчя. Посвідченння водія, працівники поліції знайшли під сидінням транспортного засобу. Запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгеру» або проходження освідування у лікаря-нарколога. На що ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за вимогою інспектора ДАІ. Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є імперативною і не виконання вимоги працівників ДАІ не звільняє особу від відповідальності, передбачену санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №319141 від 25.05.2018; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5; поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відеозаписом нагрудної камери працівників поліції.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП як особу, що керувала транспортним засобом і відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі про те, що він не забажав пройти тест за допомогою «Драгера», так як не довіряв висновку даного приладу через побоювання можливості фальсифікації результату через упереджене ставлення інспекторів поліції до нього - не звільняють його від відповідальності та не можуть бути підставами для скасування постанови суду.

Спростовує доводи ОСОБА_3 проте, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога - відеозапис нагрудної камери працівників поліції.

Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом під час судового засідання надано не було.

Інші доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують покарання, зокрема, не визнання вини та відсутність каяття, характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу, ступінь та доведеність його вини, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду Київської області від 11 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко