Справа № 163/918/18
Провадження № 3/163/700/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №2241/20500/18 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, власника ПФ «ІНФОРМАЦІЯ_2», РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_2,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 01.05.2018 року з України в Республіку Польща через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи встановлену постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року №148 норму 26568 доларів США або 696878,64 гривні за курсом НБУ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї винуватості не визнав і пояснив, що законно набуту валюту вивозив в Республіки Польща для оформлення внеску за квартиру для доньки. Знав митні правила і мав намір декларувати валюту, про що повідомив прикордоннику на вїзді на територію митного поста. Впевнений, що одержав талон на «червоний коридор». Прослідував на «зелений коридор» через подану йому ліхтариком команду особами в чорній формі. При усному опитуванні заявив про всю валюту і просив надати бланк декларації, однак одержав відмову. Мав підтверджуючі документи на всю валюту, однак про них ніхто вже не питав, бо стали складати протокол, а сам про ці документи не повідомив. В сукупності його протримали на митниці кілька годин, після чого прослідував в Польщу.

Захисник ОСОБА_2 висловив свою правову позицію про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак передбачених ст.ст.471, 472 МК України правопорушень з огляду на протиріччя і порушення з боку митниці під час митного оформлення підзахисного.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні обох порушень митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника та пасажира автомобіля ОСОБА_5, службовою запискою.

Допитані в судовому засіданні працівники Волинської митниці ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_2 сам обрав «зелений коридор» для проходження митного контролю. На «червоний коридор» він був переведений для поглибленого огляду. ОСОБА_2 заявив про понаднормову валюту і вимагав письмову декларацію, однак на «зеленому коридорі» письмове декларування не передбачене.

Наявний в матеріалах справи контрольний талон на «зелений коридор», виданий на автомобіль з номерними знаками НОМЕР_1, витяг з бази даних АСМО «Інспектор» підтверджують факт обрання ОСОБА_2 спрощеної зони для проходження митного контролю.

Доведений факт видачі контрольного талона на «червоний коридор» ОСОБА_2 та його захисником помилково трактується як доказ порушення порядку митного оформлення.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що провів митне оформлення виїзду ОСОБА_2 з митного поста в Республіку Польща після складання протоколу про порушення митних правил. Талон на «червоний коридор» йому був наданий працівниками митниці, які здійснювали провадження в справі. Свідок достатньо обгрунтовано пояснив помилку у виставленні дати його набірної особистої номерної печатки тим, що випуск ОСОБА_2 проводився 01.05.2018 року після 09 години, а сам свідок перебував на зміні з 09 по 21 годину 30.04.2018 року і жодного відношення до митного контролю і оформлення ОСОБА_2 в цю зміну не мав.

Згідно із п.4.25.11 Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон України у пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин», затвердженої наказом Луцького прикордонного загону від20.05.2016 року №98-од, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, за ініціативою посадової особи ВМО №1 м/п «Ягодин» чи службової особи ВПС «Рівне», транспортний засіб може бути виведений із загального потоку і перенаправлений зі смуги руху «зелений коридор» на смугу руху «червоний коридор» або в місце здійснення митного контролю та митного оформлення (оглядовий майданчик, бокс поглибленого огляду) для проведення митного огляду.

Отже, переведення ОСОБА_2 із «зеленого коридору» на «червоний коридор» відповідало положенням Технологічної схеми і мало на меті проведення повного огляду транспортного засобу та його пасажирів, а не зміну порядку проходження митного контролю, який обирає сама особа, яка перетинає кордон. Відтак таке переведення не давало підстав для заповнення митної декларації і здійснення письмового декларування.

В той же час дії ОСОБА_2 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушник заявив про всю переміщувану валюту і предявив її до перерахунку, що дає підстави для висновку про усне декларування.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на «зеленому коридорі» і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушником встановленої постановою НБУ норми вивезення валюти його дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Відповідно до ст.471 МК України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Оскільки постановою Правління НБУ №148 встановлено певні обмеження на переміщення валюти(можливість переміщення лише за умови письмового декларування і за наявності документів, що підтверджують зняття ними готівки з власних рахунків у банках, і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро), понаднормова валюта за ст.471 МК України підлягає конфіскації.

Вирішуючи питання про обсяг відповідальності ОСОБА_2, слід врахувати таке.

Він послідовно займає позицію про намір письмово декларувати валюту, що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 Про наявність понаднормової валюти ОСОБА_2 повідомив інспектора митниці під час усного опитування. Такі обставини в сукупності з неуважністю обрання зони митного контролю, що потягнуло вилучення валюти, свідчать про необережну форму вини і помилкову оцінку ОСОБА_2 законності своїх дій. Однак вони і не дають підстав для висновку про суспільну небезпеку особи ОСОБА_2 чи підвищену суспільну шкідливість ним вчиненого.

На розгляд протоколу ОСОБА_2 надав квитанції про здійснення валютно-обмінних операцій, що підтверджують законність походження валюти.

Довідка з органу ДФС за місцем проживання ОСОБА_2 дає достатні підстави вважати підтвердженим факт законності і достатності одержаних ним доходів як підприємця для придбання валюти.

Надані ОСОБА_2 документи щодо проживання його доньки в Республіці Польща і укладення договору купівлі-продажу житла підтверджують його пояснення про законну мету переміщення готівки.

Наведені докази дають підстави вважати, що за умови правильного обрання зони митного контролю ОСОБА_2 мав усі законні підстави для переміщення усієї суми валюти.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 06.11.2008 року у справі «Ісмаїлов проти Російської Федерації» зазначено, що при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звернув увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення на ОСОБА_2 і основного, і додаткових стягнень за ст.471 МК України не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого та особі порушника і в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таке стягнення буде непропорційним, оскільки очевидно покладатиме на ОСОБА_2 «індивідуальний надмірний тягар» та буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

З врахуванням вищенаведеного на порушника слід накласти стягнення у виді штрафу без конфіскації понаднормової валюти, що буде достатнім і справедливим, матиме відповідний профілактичний вплив та відповідатиме принципу невідворотності відповідальності

З порушника підлягає стягненню судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Вилучені за цим протоколом 26568(двадцять шість тисяч пятсот шістдесят вісім ) доларів США повернути ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 352(триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій