Справа № 199/5284/18
ПОСТАНОВА

іменем України

17.10.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 332211 від 17.07.2018 за ст. 173 КУпАП слідує, що 17.07.2018 о 00:30 годині ОСОБА_1, перебуваючи у громадському місці, біля будинку № 76-в по вул. Калиновій в місті Дніпрі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки вказаних дій не вчиняв. 17.07.2018 о 00:30 год. він перебував разом із своїм товаришем ОСОБА_3 в салоні автомобіля поблизу буд. 76-в по вул. Калиновій у м. Дніпро, де до них підїхав автомобіль патрульної поліції. Поліцейський постукав у вікно автомобіля та попросив предявити документи, оскільки в цьому районі були викрадені кабелі. ОСОБА_3 в цей час сидів поруч та мовчав. Потім він висловив свою незгоду з діями працівника поліції, в результаті чого працівник поліції почав примусово відкривати двері автомобіля. Далі його та ОСОБА_3 було затримано. Проте він в бік працівників поліції нецензурно не висловлювався.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги передбачене ст. 173 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто згідно з диспозицією цієї статті дрібним хуліганством є умисні дії, внаслідок яких порушено громадський порядок та спокій громадян.

У справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини) Суд зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003).

Так, допитаний в суді свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 громадський порядок не порушував, хуліганський дій відносно поліцейських не вчиняв.

При витребуванні з Управління поліції відеозапису з нагрудних камер поліцейських отримано відповідь УПП в Дніпропетровській області за підписом т.в.о. заступника начальника ОСОБА_4 від 27.08.2018 про неможливість надати такий відеозапис, оскільки відеозйомка не проводилась.

Крім того, для всебічного та повного розгляду справу судом був викликаний свідок ОСОБА_5, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення як свідок і який, начебто, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто за місцем розташування адміністративної будівлі УПП в Дніпропетровської області. Проте на виклики до суду вказаний свідок не зявлявся, а суду надана відповідь про те, що такий свідок як ОСОБА_5 службу в УПП в Дніпропетровській області не проходить та ніколи не проходив.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення та копії рапорту, уповноваженою особою поліції до справи не долучено інших доказів вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, а тому не зрозуміло, відносно яких саме поліцейських ОСОБА_1 висловлювався нецензурно, приймаючи до уваги і те, що справа не містить відеозаписів з нагрудних камер спостереження, якими штатно укомплектовані працівники поліції.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, пояснення ОСОБА_1 щодо не вчинення ним дрібного хуліганство нічим у справі не спростовані, а тому його обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.07.2018, свого підтвердження не знайшло, а тому в діях ОСОБА_6 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко