Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/286/18 Головуючий у суді І інстанції: Годованець І.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, відомості про місце народження, освіту, механізатора «Світанок», жителя за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 23 липня 2018 року біля 17.20 год. керував автомобілем «ДЕО СЕНС», державний номерний знак НОМЕР_2, по вулиці Ювілейна у смт. Устинівка Кіровоградської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: порушення мови, почервоніння обличчя, нестійка хода, і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Під час керування транспортним засобом водієм ОСОБА_3 порушено п.2.5 ПДР України, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого ОСОБА_3 вчинив відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Витребувати у керівництва Устинівського відділення Долинського відділу Головного управління національної поліції у Кіровоградській області відеозапис фіксації його правопорушення 23 липня 2018 року та надати інформацію про наявність приладів у відділення поліції, які фіксують перебування особи в стані алкогольного сп'яніння (при наявності технічну документацію на прилади з ліцензією про допуск).

Під час апеляційного розгляду допитати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які ним будуть доставлені в судове засідання.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що 23 липня 2018 року близько 17.00 години він був зупинений керуючи автомобілем працівниками поліції в смт. Устинівка біля зупинки автобусів на виїзді в напрямку с. Докучаєво та Криничного( за спортивним стадіоном селища, будівель поблизу немає, внаслідок чого немає прив'язки до вулиці Ювілейна, зупинили перед знаком 5.46 «Кінець населеного пункту»). Працівник поліції представившись попросив для перевірки документи і після їх перевірки заявив, що у нього маються ознаки алкогольного сп'яніння, на що він відповів, що алкогольні напої не вживав. Після цього працівники поліції на моє питання про продуття приладу, який визначає стан алкогольного сп'яніння почали вчиняти на мене психологічний тиск, який полягав у залякуванні скласти на мене протокол за спротив працівникам поліції та протокол про появу мене в громадському місці у стані алкогольного сп'яніння, доставленням автомобіля на штрафний майданчик та поїздки до лікарні м. Кропивницький на визначення стану алкогольного сп'яніння, так як приладу на місці не має і після підтвердження його стану у місці його залишать там, не доставивши у смт. Устинівка. Дана дія продовжувалася близько 30 хвилин і він побачивши серйозність намірів працівників поліції про складання відносно нього протоколу за непокору та появу у стані сп'яніння в громадському місці, арешту автомобіля погодився підписати пустий протокол, після чого у мене замість посвідчення водія з'явився тимчасовий талон на право керування транспортними засобами.

Копії протоколу йому не видавали, письмове пояснення він не надавав, понятих при складанні протоколу не було. Після складання протоколу його відпустили і він поїхав далі на автомобілі.

Через деякий час йому надійшла повістка з районного суду та він поросив поїхати до суду та повідомити про свою хворобу з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату.

Зі слів його родички вона прибула до районного суду з судовою повісткою та його паспортом. Зайшовши до канцелярії суду вона пояснила причину неможливості прибуття в судове засідання. Працівник канцелярії повела її до судді. Суддя її вислухав та пояснив, що справу буде відкладено та попросив її написати заяву з даним проханням ті підкласти до заяви підтверджуючий документ. Вийшовши з кабінету вона написала заяву, однак працівник канцелярії сказав, що вона написана не правильно та заставив її під диктовку написати іншу заяву.

Таким чином працівники канцелярії суду обманули його сестру. Своїми діями суддя та працівники канцелярії суду позбавили його права бути присутнім під час розгляду справи.

Разом з тим апелянт зазначає, що понятих при підписанні протоколу не було. Ознайомившись з прізвищами понятих ним було встановлено, що троє рідних братів ОСОБА_6 працюють у поліції, також в поліції працює рідний брат ОСОБА_7

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги, зазначив, що алкогольні напої не вживав. Доповнив, що йому не пропонували працівники поліції продути алкотестер «Драгер», працівники поліції його залякували і він під підпис пустий проток. Також працівники канцелярії суду обманули його сестру. Під час складання протоколу свідків не було, а свідки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є близькими родичами поліцейських.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 23.07.2018 року у вечірній чав його підвозив знайомий ОСОБА_3 з м. Нового Богу в село Новосілля, їхали забрати куму ОСОБА_3. Згодом їх спинили працівники поліції.

Він вийшов із машини. До нього підійшли працівники поліції, та запитали чи вживав він алкогольні напої. На, що ОСОБА_4 повідомив їм, що він вживав, а водій ОСОБА_3 не вживав. Він розписався в пояснені, проте не читав його зміст.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона прибула до районного суду з судовою повісткою та його паспортом ОСОБА_3. Зайшовши до канцелярії суду вона пояснила причину неможливості прибуття в судове засідання. Працівник канцелярії повела її до судді. Суддя її вислухав та пояснив, що справу буде відкладено та попросив її написати заяву з даним проханням ті підкласти до заяви підтверджуючий документ. Вийшовши з кабінету вона написала заяву, однак працівник канцелярії сказав, що вона написана не правильно та заставив її під диктовку написати іншу заяву.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_3у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №029974 від 23.07.2018 року, яким підтверджується, що саме 23.07.2018 року о 17 год. 20 хв. по вулиці Ювілейна у смт. Устинівка Кіровоградської області мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_3 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 3-3) що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що вони були свідком того, як ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан, у встановленому порядку на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно телефонограми на адресу Апеляційного суду Кіровоградської області свідки, кожен окремо, повністю підтвердили наданні ними пояснення та просили розглянути справу без їх участі у зв'язку з неможливістю прибути до суду за сімейними обставинами та у звязку з відрядженням за межі Кіровоградської області

Вимоги апеляційна стосовно того, що районний суд не дослідив обставини справи є такими, що не знайшли свого підтвердження та спростовується вищевикладеним.

Апеляційний суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_3 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, оскільки йому поставлено в провину порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_3 стосовно неправомірних дій працівників поліції, які виражалися: в його залякуванні, як наслідок підписання ним пустого протоколу; написання працівниками поліції неправдивих пояснень від імені ОСОБА_3, в яких він зазначає що випив 100 гр. горілки та керував транспортним засобом; складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП без повідомлення ОСОБА_3 та без свідків, необхідно зазначити наступне.

Так відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Наявність або відсутність неправомірних дій працівників поліції, наявність в їх діях складу злочину або дисциплінарного проступку, апеляційний суд може встановити після розгляду заяви ОСОБА_3 за даним фактом правоохоронними органами.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та з матеріалів доданих до апеляційної скарги, ОСОБА_3 з часу вчинення, на його думку, неправомірних дій працівниками поліції та до моменту розгляду апеляційної скарги апеляційний судом, в установленому законом порядку до правоохоронних органів не звертався.

Таким чином враховуючи те, що перевірка за фактом неправомірних дій працівників поліції правоохоронними органами не проводилася, апеляційний суд залишає без розгляду вимоги ОСОБА_3 стосовно неправомірних дій працівників поліції.

Твердження апелянта про те, що свідки не були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення - є необґрунтованими, оскільки вказані свідки з ОСОБА_3 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає, а тому твердження останнього спростовуються вищевикладеним та направлені на уникнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що рідні брати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 працюють в органах поліції, однак апелянт не навів жодного доказу на підтвердження цього факту. До того ж чинні нормативно-правові акти не забороняють залучасти у якості понятих родичів працівників правоохоронних органів.

Також ОСОБА_3 не навів жодного доказу, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

Сам апелянт в апеляційній скарзі підтвердив, що керував автомобілем «ДЕО СЕНС», та його було зупинено працівниками поліції.

Що стосується вимоги ОСОБА_3 щодо витребування відеозапису фіксації адміністративного правопорушення необхідно зазначити наступне.

Так листом апеляційного суду від 13.09.2018 року направлялось вимога щодо надання зазначеного відеозапису.

Згідно телефонограми поліцейського СРПП №4 Устинівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області Редькіна О.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення, фіксація адміністративного правопорушення на камеру не здійснювалась.

Разом з тим, необхідно зазначити про те, що відсутність фіксації на камеру адміністративного правопорушення жодним чином не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки вимогами КУпАП та Інструкцією не передбачено проведення такої фіксації при вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що з вини судді та працівників канцелярії суду його позбавили права користуватися правами встановленими ст. 268 КУпАП, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_3 не заперечує факту належного його повідомлення про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Разом з тим, зазначає, що попросив свою родичку ОСОБА_5 поїхати до суду та повідомити про його хворобу з проханням про відкладення розгляду справи.

При цьому необхідно зазначити про те, що апелянтом не було завчасно підготовлено та підписано клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_3 дав своїй родичці свій паспорт та копію лікарняного листва.

Отже, ОСОБА_3не було підготовлено належного листа про відкладення розгляду справу та не надано документів, які уповноважують ОСОБА_5 представляти його інтереси в суді.

Таким чино, враховуючи те, що ОСОБА_3 не було завчасно підготовлено клопотання про відкладення розгляду справи, ОСОБА_5 не мала письмового уповноваження на представництво інтересів в суді, а також те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, питання про відкладення розгляду справи має вирішувати суддя. При цьому відмова в задоволенні такого прохання та розгляд справи жодним чином не може свідчити про будь-яке обмеження та порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності встановленими ст. 268 КУпАП.

Більш того апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про те, що апеляційні доводи ОСОБА_3 стосовно вини працівників канцелярії суду та судді, останній встановив лише зі слів ОСОБА_5, яка перебуває з ним в дружніх стосунках.

Разом з тим, суд не приймає твердження свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 оскільки останні перебувають у дружніх стосунках за ОСОБА_3 Це в свою чергу свідчить про можливу зацікавленість у результатах розгляду справи

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук