АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 616/545/18 Суддя суду 1 інстанції: Риков М.І.
Провадження № 33/790/873/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Кравченка С.П. розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець с. Плоске, Харківської області,

- визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352, 40 грн.

Суддею зазначено, що 15 липня 2018 року біля 07 год. 00 хв. ОСОБА_2 в с. Плоске по вул. Українська Великобурлуцького району Харківської області, керував автомобілем «ВАЗ - 2106», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками стану алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що судом не з'ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_4 в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції визнаючи винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозапис.

В протоколі (а.с.4) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан в присутності двох свідків.

Також, крім пояснень свідків, про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, інших об'єктивних підтверджень цього матеріали справи не містять.

Разом з тим у поясненнях свідків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 7-8) у справі мається ідентична фраза про те, що ОСОБА_2 відмовився від будь-якого огляду на стан сп'яніння.

Протокол (а.с.4) містить аналогічну фразу.

Проте, яким же чином конкретно пропонувалось ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння матеріали оформлені поліцейськими не містять.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів, наявних у справі, не зрозуміло від якого саме огляду відмовився ОСОБА_2 та взагалі чи було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу або у закладі охорони здоров'я у порядку передбаченому ст.266 КУпАП.

Не містить таких даних і відеозапис, який надано працівниками поліції (а.с. 16)

Цей факт викликає сумніви щодо додержання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння.

Викликає сумнів і сам протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 4) в якому зазначено, що 15 липня 2018 року біля 07 год. 00 хв. ОСОБА_2 в с. Плоске по вул. Українська Великобурлуцького району Харківської області, керував автомобілем «ВАЗ - 2106», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками стану алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), проте і сам протокол був складений о 07 год. 00 хв., що ставить під сумнів що поліцейські могли виконати вимог ст. 266 КУпАП.

Також в постанові суду не зазначено, чи перевірялось судом наявність водійського посвідчення у ОСОБА_2, оскільки відповідно до довідки, наданої начальником Великобурлуцького ВП Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області підполковником поліції Погореловим С.О., зазначено, що « посвідчення водія ОСОБА_2 не знайдено в автоматизованих базах Національної поліції НАІС «Посвідчення водія», але в наявності мається».

Пояснення ОСОБА_8 (а.с. 10) та відеозапис (а.с. 16), на якому вона вказала, що ОСОБА_2 був «випивши», і він вже приїхав до неї «випивши», є її суб'єктивними, оскільки огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння не проводився і йому вмінено в провину лише порушення п.2.5 ПДР, а не п.2.9 а ПДР.

Дані пояснення, які прийняв до уваги суд першої інстанції викликають сумнів, також ОСОБА_8 не була зазначена як свідок в протоколі.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

В апеляційному суді був переглянутий відеозапис, який був наданий поліцейськими (а.с. 16), з якого не вбачається що ОСОБА_2 був за кермом автомобіля, а тому він не був водієм в розумінні вимог п. 1.10 ПДР України.

Дані доводи підтверджуються журналом судового засідання від 07.08.2018 року, (а.с. 43-45) в якому свідок ОСОБА_6 вказував, що він не бачив як керував автомобілем ОСОБА_2, і він відмовляється від підписаних ним раніше пояснень.

В постанові суду зазначено що ОСОБА_6 на початку 08 год 00 хв. (а.с.76) 15.07.2018 року їхав на своєму авто і був зупинений поліцією для залучення в якості свідка.

Також, відповідно до судового засідання від 15.08.2018 року, (а.с. 68-70) в якому свідок ОСОБА_5 вказував на те, що його зупинив поліцейський ОСОБА_9 приблизно о 07 год. 35 хв. Коли він підійшов, то побачив, що ОСОБА_2 сидів у бесідці та кричав, що нічого не пив та нікуди не їхав. Особисто він не бачив, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом, і він відмовляється від пояснень в частині, де написано, що він бачив як ОСОБА_2 керував транспортним засобом, оскільки це було написано зі слів поліцейських.

Поза увагою суду залишилось і те, що протокол складено ще о 7 год. 00 хвилин.

В даному випадку не зрозуміло, чому районний суд надає перевагу поясненням, які були складені працівниками поліції, і лише підписані свідками, ніж поясненням цих же свідків у судовому засіданні.

Пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 що викладені в журналі судового засідання належним чином не проаналізовані судом першої інстанції.

Апеляційний суд проаналізувавши матеріали справи та пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 що викладені в журналі судового засідання вважає не доведеним, що ОСОБА_2 був водієм в розумінні вимог п. 1.10 ПДР України.

Пояснення працівників поліції, що є заінтересованими особами по даній справі, за наявності вищенаведених протиріч, недоліків та взаємовиключних обставин, що не усунуті, апеляційний суд до уваги не приймає

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, допущену неповноту та однобічність судового розгляду, постанова суду першої інстанції від 15 серпня 2018 року підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови районного суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко