Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/16/18 Головуючий в 1-й інстанції - Сінєльник Р.В.
Єдиний унікальний № 332/3082/17 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника потерпілого адвоката Комарової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2017 року по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює ПП «ОСОБА_12» водій, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, також стягнуто судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, 17.10.2017 року, приблизно о 16 год. 15 хв., на перехресті Прибережна магістраль - Н.Данченко в м. Запоріжжі водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Volvo FM 04, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечний інтервал та безпечну швидкість руху, не був уважним, не встежив за зміною дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Audi державний реєстраційний номер НОМЕР_4, водій ОСОБА_5 та з автомобілем Isuzu (автобус) державний реєстраційний номер НОМЕР_3, водій ОСОБА_6 Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Крім того, 17.10.2017 року, приблизно о 16 год. 15 хв., на перехресті Прибережна магістраль - Н.Данченко в м. Запоріжжі водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Volvo FM 04, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п. 2.10а Правил дорожнього руху України, ставши учасником ДТП, місце події залишив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що постанова суду не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи. Апелянт зазначає, що створення аварійної обстановки мало місце у зв'язку з його станом здоров'я, тобто керуючи автомобілем він втратив свідомість та отямився лише в лікарні. Дані обставини підтверджуються виписками з його медичних карток. Вважає, що враховуючи положення ст. 17 КУпАП, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Однак суд першої інстанції не допитавши учасників події, не дослідивши докази, розглянув справу з порушенням вимог повноти та об'єктивності.

Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв'язку відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, однак зазначив, що дійсно ДТП мало місце, але він залишив місце події, через свій хворобливий стан, представник потерпілого Комарова А.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що під час вчинення ДТП та залишення місця події ОСОБА_2 усвідомлював свої дії, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Виходячи з вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на протоколи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 218866 від 19.10.2017 року щодо порушення ОСОБА_2 п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, які призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди 17.10.2017 року /а.с.1/, схемами місця ДТП /а.с.3,4/, поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 /а.с.5,6/, поясненнями потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_9 /а.с.7,8/, пояснення ОСОБА_10 /а.с.9/, рапортами інспекторів поліції /а.с.10, 12/, розпискою ОСОБА_11 /а.с.11/, фотознімками /а.с.13,14/, які суддя дослідив в судовому засіданні, проаналізував та надав вірну оцінку щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що він на час вчинення адміністративних правопорушень був неосудним, суд апеляційної інстанції вважає слушними, в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Висновки судді щодо порушення ОСОБА_2 вимог п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтями 17 та 18 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 17.10.2017 року о 16-35 год. був доставлений до КУ «6-а міська клінічна лікарня» за викликом № 13.62, прийнятим о 16-21 год.

Відповідно до протоколу серія БР № 071828 від 19.10.2017 року, ОСОБА_2, 17.10.2017 року о 16-15 год. став учасником ДТП та залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

За вказаних обставин, доходжу висновку, що залишення місця ДТП ОСОБА_2 відбулось у зв'язку з перебуванням в хворобливому стані.

Судом першої інстанції не перевірено усіх обставин справи про адміністративне правопорушення, що призвело до не правильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно з роз'ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП /залишення місця ДТП/ є помилковими і підлягають виключенню з постанови.

Виходячи з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що призначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобом строком на 6 місяців, не відповідає вимогам ст. 23 КУпАП.

Так, враховуючи відповідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП характер вчиненого останнім правопорушення та його наслідки, обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, дані про його особу, ступінь його вини, в якості обставини, що пом'якшує відповідальність - щире каяття у вчиненому в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, апеляційний суд вважає необхідним постанову змінити та пом'якшити ОСОБА_2 адміністративне стягнення, призначивши його у вигляді штрафу за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає можливим пом'якшити ОСОБА_2 призначене суддею суду першої інстанції адміністративне стягнення, застосувавши до нього інший вид стягнення, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП -змінити.

Виключити вказівку про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Пом'якшити ОСОБА_2 адміністративне стягнення, за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, призначивши його у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави.

Роз'яснити ОСОБА_2, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ним штрафу у 15-денний строк з дня коли йому стало відомо про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас