Номер провадження: 33/785/863/18
Номер справи місцевого суду: 516/95/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

секретар судового засідання Головченко Ю.Л.

за участю:

прокурора Войтова Р.Г.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Теплодарського міського суду Одеської області, від 23 травня 2018 року,

встановив:

оскарженою постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює механіком КП «ТКАТП», депутат Теплодарської міської ради Одеської області, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Крім того, вказаною постановою було закрито провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 23.12.2016 року о 14 год. 45 хв. на пленарному засіданні 19 сесії Теплодарської міської ради VІІ скликання, за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7, будучи депутатом вищевказаної ради та, являючись субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, при розгляді питання в його особистих інтересах та прийнятті рішення №215/15-VІІ від 23.12.2016р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0964га ОСОБА_5, яка є членом СТ «Енергетик», вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, який полягає у суперечності між його депутатськими повноваженнями, як депутата міської ради та особистим приватним немайновим інтересом, зумовленим його родинним звязком з ОСОБА_5, в якості близької особи - невістки, повязаним з затвердженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 та переданням останній у власність даної земельної ділянки, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішення, надавши згоду на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0964га ОСОБА_5, своїй близькій особі, чим порушив вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням вимог законодавства, у звязку з чим просить скасувати постанову Теплодарського міського суду Одеської області, від 23 травня 2018 року і закрити провадження по справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засідання ОСОБА_4 і його захисники підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову Теплодарського міського суду Одеської області, від 23 травня 2018 року.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити її без задоволення.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №332, від 26.04.2018р., ОСОБА_4 23.12.2016 року о 14 год. 45 хв. на пленарному засіданні 19 сесії Теплодарської міської ради VІІ скликання, за адресою: Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7, будучи депутатом вищевказаної ради та, являючись субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, при розгляді питання в його особистих інтересах та прийнятті рішення №215/15-VІІ від 23.12.2016р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0964га ОСОБА_5, яка є членом СТ «Енергетик», вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, який полягає у суперечності між його депутатськими повноваженнями, як депутата міської ради та особистим приватним немайновим інтересом, зумовленим його родинним звязком з ОСОБА_5, в якості близької особи - невістки, повязаним з затвердженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 та переданням останній у власність даної земельної ділянки, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішення, надавши згоду на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0964га ОСОБА_5, своїй близькій особі, чим порушив вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 вказував на те, що рішення на сесії приймалось колегіально, воно не суперечить представницьким повноваженням депутата міської ради, його голосування не вплинуло на обєктивність та неупередженість прийнятого рішення колегіальним органом, що свідчить про відсутність реального конфлікту інтересів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з п.п. «б» п. 1) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, в тому числі: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 повідомив, що на пленарному засіданні ради 23.12.2016 року він не повідомляв про конфлікт інтересів при розгляді питання щодо прийняття рішення про затвердження радою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність його невістки ОСОБА_5

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

За таких обставин, на думку апеляційного суду суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обовязок повідомлення про реальний конфлікт інтересів випливає із норми ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтовано висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Разом з тим, що стосується висновку суду про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 с. 172-7 КУпАП апеляційний суд приходить до таких висновків.

Статтею 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" визначено, що депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до ч.2 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно, приватний інтерес ОСОБА_4 полягав, зокрема, у забезпеченні позитивного для своєї близької особи (невістки) ОСОБА_5 прийняття радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у її власність, тобто полягав у покращенні матеріального та соціально-побутового забезпечення близької особи.

Варто зауважити, що у поясненнях ОСОБА_4, від 16.03.2018 року, зазначено що ОСОБА_5 є його невісткою, крім того зазначено, що йому було відомо що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 був у порядку денному.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суперечність приватних інтересів та повноважень вплинула на неупередженість при прийнятті рішення, що виразилася у позитивному голосуванні за рішення №215/15-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної і у власність площею 0,0964 га ОСОБА_5О.».

На думку апеляційного суду суддя суду першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діянні ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_4 не повідомив про наявність в нього конфлікту інтересів.

Між тим, апеляційний суд вважає, що закривши провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції допустив суперечність, яка полягає в тому, що з одного боку ним встановлена наявність конфлікту інтересів, про який ОСОБА_4 не повідомив у встановленому законом порядку, що свідчить про вчинення ним адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КУпАП, а з іншого боку визнав відсутнім склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, незважаючи на те, що ОСОБА_4 брав участь в прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, в звязку з чим в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Частинами сьомою та девятою статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Разом з тим, враховуючи ті обставини, що апеляційна скарга прокурора була повернута апеляційним судом, апеляційний суд позбавлений можливості погіршити становище ОСОБА_4, визнавши його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, на підставі апеляційної скарги ОСОБА_4

За таких обставин, на думку апеляційного суду, оскаржена постанова підлягає залишенню без мін.

Керуючись ст. 38, 247, 277, 280, 293, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Постанову судді Теплодарського міського суду Одеської області, від 23 травня 2018 року, якою ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, залишити без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6