Справа № 404/2884/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді Льон С.М.

при секретарі Люльчак А.А., Ісмієвій А.І.

за участю:

прокурора Мельниковій Г.В., Панченка Л.І., Гуземи О.А.

захисника ОСОБА_1

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, що надійшли з Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 краю РФ, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на утриманні неповнолітніх дітей не має, до відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією протягом 2016-2017 років не притягувався, до категорії учасників війни і ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС не відноситься, працюючого на посаді слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області,

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 81/18 від 07.05.2018 ОСОБА_2, обіймаючи посаду слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області, будучи згідно підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII, в установлений законом термін не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією (далі НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, після отримання 30.06.2017 доходу в розмірі 87 400, 00 грн. від реалізації (продажу) власного цінного рухомого майна транспортного засобу (автомобіль легковий) марки «MAZDA», модель «PREMACY», 2002 р.в., чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 з'явився, йому розяснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі, не визнав та, за участю свого захисника ОСОБА_1, суду пояснив, що у червні 2017 року ОСОБА_2В було обміняно автомобіль «MAZDA» на автомобіль «MERCEDES-BENZ», який було знайдено на інтернет-порталі «Авториа». Обмін вказаних автомобілів проводився 30.06.2017 в м. Чорноморськ Одеської області, куди він самостійно приїхав з м. Кропивницького. Договір купівлі-продажу уклали тому, що в сервісному центрі РЕВ ДАІ не передбачено укладення договору міни. Переоформлення автомобілів (обмін) проходило у РЕВ ДАІ (Регіональному сервісному центрі МВС в Одеської області ТСЦ 5150), де сплачувались всі необхідні квитанції, обмін ключами від транспортних засобів. Він домовлявся з подружжям Юрах, що в договорі купівлі-продажу вартість транспортного засобу має бути 73000-75000 грн. При підписанні паперів він не мав жодних відомостей про вартість транспортного засобу. Договір купівлі-продажу він підписав особисто, однак на суму, яка в ньому вказана не звернув увагу, примірник договору одразу йому не видали. Оцінку транспортних засобів проводив представник сервісного центру РЕВ ДАІ, експерт оглядав транспортні засоби, але як оцінив йому не було відомо. Домовився з ОСОБА_3, що останній вишле йому договори поштою.

В подальшому, отримавши від продавця в період 17-19 серпня 2017 року документи від продавця гр. ОСОБА_3, встановив, що вартість відчуженого транспортного засобу «MAZDA» становила 87 400,00 грн. та вартість придбаного транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» становила 84 000,00 грн., тому 21.08.2017 до НАЗК ним подано два повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Наголосив, що неодноразово просив ОСОБА_3 надіслати йому документи, однак, чому останній затягував, не знає. Документи на підтвердження отримання поштового відправлення від ОСОБА_3 не збереглися. Вказав, що умислу щодо невнесення даних до декларації з корупційних мотивів та ухилення від виконання вимог фінансового контролю та приховування своїх прибутків у нього не було, оскільки грошових коштів він не отримував, був обмін транспортними засобами, транспортний засіб він оформив на себе, а не на близьких родичів, був впевнений, що вартість транспортних засобів не перевищує визначений в законі поріг, і, як тільки дізнався, що вартість транспортних засобів перевищила 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у встановлений строк подав до НАЗК два повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Просив провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог фінансового контролю несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезедента або про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобіганню корупції » №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України « Про запобігання корупції », завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Так, судом встановлено, що наказом прокурора Кіровоградської області державним радником юстиції 3 класу ОСОБА_4 № 707 ц від 11.10.2013 ОСОБА_2 призначено на посаду слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області (а.п. 56). 12.02.2011 ОСОБА_2 склав присягу працівника прокуратури (а.п. 57). Відповідно до п.п.1, 2, 10, ч. 1 ст. 3, п.п. 3, 4 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах верховенства права, законності, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки. Прокурор зобовязаний діяти лише на підставі, в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також додержуватися правил прокурорської етики. 17.05.2018 ОСОБА_2 ознайомлений з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів (а.п. 58). Відповідно до ст. 16 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 № 123 і ст.19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, кожного працівника прокуратури зобовязано неухильно дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством.

Згідно підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові та службові особи органів прокуратури.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи, подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на першому етапі розпочинає свою роботу з 01.09.2016 для службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування подаються службовими особами, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно за статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно примітки до статті 50 Закону № 1700-VII під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, особи посади яких належать до посад державної служби категорії «А» або «Б» та особи, посади яких частиною першою статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» віднесені до першої - третьої категорій, а також судді, прокурори і слідчі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, тобто ОСОБА_2, будучи слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області, займав відповідальне становище.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, слідчий (прокурор), як субєкт декларування має у обовязковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до інформації регіонального сервісного центру в Одеський області МВС України, автомобіль марки «MAZDA», модель «PREMACY», н/з НОМЕР_1, кузов JMZCP19S231329521, 2002 року випуску, 30.06.2017 зареєстрований на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ № 5150/2017/520893 від 30.06.2017 між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), вартість автомобіля відповідно до договору купівлі-продажу становила 87 400,00 грн. (а.п. 43-53).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Таким чином ОСОБА_2 отримав дохід від продажу (реалізації) власного транспортного засобу, марки «MAZDA», модель «PREMACY» в розмірі 87 400,00 грн., що становить 54,6 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2017 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених частиною 2 статті 52 Закону, тому у ОСОБА_2 виник обовязок, передбачений ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про суттєві зміни у майновому стані НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб - сайті НАЗК.

Тобто, у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані упродовж періоду часу з 00:00 год. 01.07.2017 по 23:59 год. 10.07.2017 шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua.

Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за фактом придбання (набуття) вищевказаного транспортного засобу подано ОСОБА_2 21.08.2017, тобто через 42 доби після дати спливання 10 денного строку подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані гіперпосилання на Декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування відносно подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані - (https://public.nazk.gov.ua/declaration/5ef77029-365c- 4d2d-87f8-7c45532d3980) - а.п. 19-21.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, необхідні докази того, що ОСОБА_2 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення (несвоєчасного повідомлення) про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

В той же час, в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що під час здійснення обміну з ОСОБА_3 транспортними засобами, не маючи на руках договору купівлі-продажу у письмовому вигляді, будучи впевненим у домовленості з ОСОБА_3, що вартість транспортного засобу марки «MAZDA», модель «PREMACY», н/з НОМЕР_1, кузов JMZCP19S231329521, 2002 року випуску не перевищить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тому не подавав повідомлення про суттєві зміни майнового стану, оскільки вважав, що порушень ним не допущено. При цьому, отримавши від продавця ОСОБА_3 в період 17-19 серпня 2017 року документи, як тільки встановив, що вартість відчуженого транспортного засобу «MAZDA» склала 87 400,00 грн., ним 21.08.2017 до НАЗК подано повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Такі твердження ОСОБА_2 матеріалами провадження не спростовані.

Більш того, судом встановлено, що ОСОБА_2 надіслав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 21.08.2017, тобто до складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за № 81/18 від 07.05.2018.

Разом з тим, матеріали провадження не містять та прокурором у судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2, подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану 21.08.2017, у даному випадку, мав умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

Отже, у даному випадку відсутність умислу ОСОБА_2, спрямованого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб'єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За викладених обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, і, відповідно, про відсутність в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 172-6, п.1 ч.1 ст.247, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6