Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 19 червня 2018 року об 11 годині 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на пр-ті Академіка Глушкова в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) не перевірив правильність кріплення вантажу, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що 19 червня 2018 року, керуючи автомобілем "Renault Premium", перевозив вантаж - будівельний вагончик, який був належним чином закріплений, і під час руху від вантажу відірвався лист металу. Свою вину у вчиненні правопорушення він у суді не визнавав, оскільки на виконання вимог ПДР, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, ДСТУ EN 12640:20 "Кріплення вантажу на колісних транспортних засобах. Точки кріплення на вантажних автомобілях. Мінімальні вимоги та випробування" закріпив вантаж стяжними ременями, ______________________________________________________________________________

Справа № 33/82/489/2018 Постанова винесена суддею Рудиком І.В.

Категорія: ст.124 КУпАП

цей вантаж не впав, не волочився і не створював перешкод для руху, а від нього лише відірвався лист металу.

Однак суд не з'ясував, що, можливо, це було внаслідок браку вантажу, і ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові судді не зазначено, які саме вимоги правил перевезення вантажу ним порушено, і яким чином швидкість руху вплинула на те, що відірвався лист металу.

До апеляційного суду ОСОБА_2 і потерпілий ОСОБА_3, які своєчасно сповіщені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися. Оскільки відомості про причини неявки ОСОБА_2 відсутні, а потерпілий направив клопотання з проханням розглядати справу без його участі, згідно з ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Та обставина, що під час перевезення ОСОБА_2 на автомобілі "Renault Premium" вантажу - будівельного вагончика, від нього відірвався лист металу, який влучив в автомобіль "Ford" під керуванням ОСОБА_3 і пошкодив його, підтверджуються даними у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, письмових поясненнях потерпілого, ОСОБА_2 і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджується між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Згідно з п.2.3 "б" ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що від вантажу, який перевозив ОСОБА_2, відокремилася частина, посилання в апеляційній скарзі на виконання ним під час перевезення вантажу вимог ПДР, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, ДСТУ EN 12640:20 "Кріплення вантажу на колісних транспортних засобах. Точки кріплення на вантажних автомобілях. Мінімальні вимоги та випробування" лише з огляду на те, що він закріпив вантаж стяжними ременями, є недоречними.

Обставини вказаної дорожньо-транспортної пригоди переконливо свідчать про те, що застосований ОСОБА_2 вид кріплення вантажу та обрана ним швидкість руху з урахуванням особливостей вантажу виявилися недостатніми для забезпечення безпеки дорожнього руху, і наслідки у виді пошкодження іншого транспортного засобу знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку порушенням вказаних раніше вимог ПДР.

Не заслуговують на увагу і доводи про можливий брак вантажу, оскільки вони носять характер припущень, і посилання ОСОБА_2 на те, що суд не встановлював ці обставини, не можуть враховуватися, оскільки жодних доказів на їх підтвердження або клопотань для з'ясування цих обставин порушником не подавалося, а на місці ДТП він визнавав вину в скоєному і погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, про що свідчить власноручно виконаний ним запис.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Разом з тим, викладаючи опис обставин, установлених при розгляді справи, суддя правильно зазначив пункти ПДР України, вимоги яких порушив ОСОБА_2, однак невірно виклав обставини дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що ОСОБА_2 під час керування автомобілем "Renault Premium" здійснив зіткнення з автомобілем "Ford", що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Як видно з приведених раніше доказів, ОСОБА_2 не виконав вимоги ПДР України, які регламентують дії водіїв, пов'язані з перевезенням вантажу, відокремленою частиною якого, а не від зіткнення, було пошкоджено автомобіль "Ford".

Згідно з ч.8 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв'язку з цим постанова судді місцевого суду підлягає зміні як така, що винесена з порушенням норм процесуального права - ст.280 КУпАП, стосовно викладених в її мотивувальній частині обставин вчиненого ОСОБА_2 правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 серпня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ гривень, змінити.

Внести зміни в мотивувальну частину постанови, виклавши встановлені обставини вчинення правопорушення таким чином.

19 червня 2018 року об 11 годині 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на пр-ті Академіка Глушкова в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 12.1 Правил дорожнього руху України не перевірив правильність кріплення вантажу, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого від вантажу відокремилася частина, що спричинило пошкодження автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М.Тютюн