Справа №591/4097/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/535/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 10 жовтня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 10 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

15 липня 2018 року, о 5 год. 37 хв., в м. Суми по вул. Харківська, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «CHEVROLET NIVA 2123», реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами обстеження з застосуванням технічного засобу газоаналізатора «Драгер алкотест 6810 тест» № 591, який проводився в присутності двох свідків. Результатами обстеження встановлено наявність у організмі ОСОБА_3О 2,47 проміле алкоголю, що вказує на наявність у нього стану спяніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки постанова була винесена суддею з порушенням його права на захист та права на справедливий суд, так як суддя відмовив у задоволенні його клопотання про допит свідків.

ОСОБА_3 стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений в порушення вимог наказу МВС України № 1376, від 6 листопада 2015 року, «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», так як протокол складений на неналежному бланку та поліцейським не були розяснені ОСОБА_3 його права.

Також ОСОБА_3 зазначає, що судом не було враховано, що він не погодився з результатами обстеження так як сертифікат відповідності на газоаналізатор був прострочений, а на його прохання пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя йому було відмовлено. ОСОБА_3 вказує, що цим було порушено вимоги Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735, від 9 листопада 2015 року, «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та наказу № 1395, від 7 листопада 2015 року, «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не у автоматичному режимі» та Постанови Кабінету Міністрів України, від 17 грудня 2008 року, № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та думку захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддею, у відповідності з ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, були у повному обсязі встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних у матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з того, що ОСОБА_3, як особа, що керує транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного спяніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 351122, відносно ОСОБА_3 (а. с. 1), результатами огляду на стан спяніння ОСОБА_3, здійсненого із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер», згідно яких за тестом № 6810, від 15 липня 2018 року, у ОСОБА_3 було встановлено наявність алкоголю в організмі в розмірі 2,47 проміле (а. с. 5)., та відеофіксацією з нагрудних камер поліцейського.

Беручи до уваги зазначені докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у порушенні ним п. 2.9 Правил дорожнього руху України судом першої інстанції встановлена повністю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у допиті свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які на думку ОСОБА_3 підтвердили факт його вимоги перед поліцейським пройти обстеження на стан спяніння у медичному закладі, оскільки на момент зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_3 вказані свідки знаходились у автомобілі, є друзями ОСОБА_3, а отже вони є зацікавленими особами, а відтак їх показання є недопустимим доказом при розгляді справи.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 й про те, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає формі бланку, що передбачена законом.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, від 6 листопада 2015 року, № 1376, бланк протоколу про адміністративне правопорушення являє собою аркуш паперу розміром 210х297 мм (+-0,5 мм), масою 80 г/кв.м і складається з протоколу та копії. Протокол і копія надруковані на самокопіювальному папері з лицьового боку трьома фарбами способом офсетного друку. На бланку протоколу про адміністративне правопорушення нанесена лінія перфорації на відстані 20 мм від лівого краю. Серія протоколу складається із літеросполук, номер із шестизначного цифрового показника, виконуються способом високого друку. Текстова частина надрукована фарбою зеленого кольору. Для захисту бланка використані малі елементи захисту: мікрошрифт у позитивному зображенні на протоколі і копії бланка; нерегулярна комп'ютерна фонова сітка для протоколу виконана блакитним кольором, для копії жовтим кольором.

Як вбачається з долученого до справи протоколу про адміністративне правопорушення, протокол повністю відповідає вказаним вимогам Інструкції, при цьому протокол складено поліцейським відповідно до вимог ст. ст. 254 і 256 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

При цьому, при складанні протоколу ОСОБА_3 були розяснені його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Що було підтверджено ОСОБА_3 у ході апеляційного розгляду справи, не дивлячись на те, що ОСОБА_3 від підпису протоколу відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Будь яких підстав вважати вказаний протокол, як доказ, що є недопустимим на підтвердження факту перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Також з відеозапису обставин керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані спяніння, встановлення стану спяніння ОСОБА_3 та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції було встановлено, що перед початком огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу, поліцейські ознайомили ОСОБА_9 з свідоцтвом про повірку робочого вимірювальної техніки, згідно якої показання газоаналізатора (алкотестер) «Alcotest Drager 6820» дійсні до 22 вересня 2018 року.

Оскільки ОСОБА_9 погодився пройти обстеження на стан спяніння з застосування технічного засобу вимірювання, суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими мотиви апеляційної скарги про те, що засіб вимірювання не відповідає відповідним стандартам для його використання.

Крім того, суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованим посилання ОСОБА_3 на порушення поліцейськими порядку огляду на стан спяніння. З матеріалів справи, зокрема з відеозапису, вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі в присутності двох свідків, а потім, як зазначив у судовому засіданні сам ОСОБА_3, після оформлення протоколу він заявив вимогу про проходження такого огляду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_3 на законних підставах було відмовлено у додатковому обстеженні на стан спяніння в медичному закладі, оскільки таке клопотання ОСОБА_3 заявив після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а тому поліцейський не мав права вирішувати вказане клопотання ОСОБА_3

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, беручи до уваги, що суддею дотримані вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення відносно ОСОБА_3 виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми, від 10 жовтня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.