Справа № 199/6095/18
ПОСТАНОВА

іменем України

22.10.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 02.08.2018 о 16:20 годині у м. Дніпрі по пр. Слобожанський, біля будинку № 31-д, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Audi 80», н.з. 44738АВ, при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 2107», н.з. АЕ5914ЕМ, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, чим змусив водія автомобіля «ВАЗ 2107», н.з. АЕ5914ЕМ, різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію та порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що 02.08.2018 приблизно о 16:00 годині у м. Дніпрі по пр. Слобожанському він керував автомобілем «Audi 80», н.з. 44738АВ, з включеним знаком аварійного сигналу, та пересувався до гаражу зі швидкістю приблизно 20-30 км./год., оскільки його автомобіль перебував у несправному стані, щоб у подальшому полагодити автомобіль. З невідомих йому причин його «підрізав» автомобіль марки «ВАЗ 2107», в якому знаходилися невідомі йому чоловіки, які вийшли з автомобіля та почали погрожувати йому пістолетом. Чому саме відносно нього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення йому не відомо, оскільки він жодних порушень Правил дорожнього руху не здійснював, аварійної обстановки іншим водіям не створював.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 02.08.2018 приблизно о 16:00 годині він в якості пасажира разом із ОСОБА_1 рухався по пр. Слобожанському в сторону вул. Ростовська. ОСОБА_1 керував технічно несправним автомобілем «Audi 80», н.з. 44738АВ, з включеним знаком аварійного сигналу, зі швидкістю приблизно 20-30 км./год., для того, аби прибути до гаражу, щоб полагодити цей автомобіль. Однак невідомі три чоловіки змусили їх зупинити автомобіль, при цьому погрожували їм пістолетом. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що водій ОСОБА_1 в його присутності не порушував Правил дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 02.08.2018 до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив допомоги аби полагодити його автомобіль. У вказану дату приблизно о 16:30 годині до його гаражу підїхав ОСОБА_1, а слідом за ним і працівниками поліції, які склали відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП. В його присутності ОСОБА_1 аварійної ситуації жодному з водіїв не створював.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він є працівником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. 02.08.2018 від працівників карного розшуку було отримано повідомлення про створення водієм автомобілями «Audi 80», н.з. 44738АВ та «Daewoo» аварійної обстановки. По приїзду до місця зупинки автомобілів ним було опитано ОСОБА_1, який пояснив, що він керував технічно несправним автомобілем. При цьому ані він, ані інший його напарник особисто не фіксували порушення водієм ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, а їх висновок про створення водієм аварійної ситуації зроблений на підставі рапорту одного працівника карного розшуку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що він є працівником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. 02.08.2018 отримав повідомлення від керівництва про те, що працівники карного розшуку зупинили водіїв, які начебто їх «підрізали» на автомобілі, один з водіїв знаходився у нетверезому стані. Під час опитування ОСОБА_1 останній вказав, що його автомобіль знаходиться у несправному стані, а тому він на малій швидкості рухався до гаражу для ремонту. Водій заперечив факт створення аварійної обстановки іншим водіям. Особисто він не був свідком порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та не фіксував такого факту і на камери відеоспостереження.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, переглянутої в судовому засіданні, слідує, що водієм ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, які б спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, не зафіксовано.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вищевказані рішення ЄСПЛ, які, згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», обовязкові і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом по справі, містить протиріччя з матеріалами справи.

Зокрема, відповідно до пояснень свідків працівників патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висновок про вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, зроблений на підставі рапорту працівника УКР ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 При цьому, відповідно до змісту рапорту, ОСОБА_8 не керував жодним автомобілем, тобто йому як учаснику дорожнього руху водій ОСОБА_1 не створював аварійну ситуацію на дорозі.

В той же час відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 створив аварійну обстановку водію ОСОБА_3 Проте працівник поліції ОСОБА_3 жодного рапорту з приводу створення йому аварійної ситуації під час керування автомобілем не подавав та офіційно до правоохоронних органів з цього приводу не звертався, про що свідчать матеріали справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про відсутність у справі як свідків, так і потерпілих, з метою зясування обставин по справі в судове засідання неодноразово викликалися для допиту в якості свідків працівники УКР ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 Проте вказані працівники поліції до суду жодного разу не зявилися.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко