Справа № 465/2636/18 Головуючий у 1 інстанції - Козюренко Р.С.
Провадження № 33/783/837/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 01 червня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн.судового збору.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 30 квітня 2018 року близько 23 год. 45 хв. у м. Львові на вул. Антоновича, 115Б керувала автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, розширені зіниці очей), в подальшому відмовилася пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, скасувати постанову та закрити провадження у справі. Зазначає, що в судовому засіданні, в якому виносилась оскаржувана постанова, вона присутня не була в звязку з тим, що повістка про дату та час розгляду справи на її адресу не надходила; постанова судді була надіслана поштою на її адресу, й лист вона отримала лише 11.07.2018, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова винесена з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, вона вказала, що алкоголю не вживала, тобто вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечила. При розгляді справи судом мала намір дати пояснення, клопотати про виклик свідків, подавати докази на спростування вказаного в протоколі, проте суд, розглядаючи справу в її відсутності, не надав можливості скористатись законними правами. В матеріалах справи містяться пояснення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відібрані інспектором УПП у Львівській області Васильчиком О.О., але такі пояснення отримані з очевидними процесуальними порушеннями та шляхом введення в оману свідків. Причиною зупинки автомобіля став неосвітлений номерний знак в темну пору доби. З цього приводу була складена постанова серії БР № 857998 від 01.05.2018. Диск, який знаходиться в матеріалах справи, містить запис оголошення їй змісту постанови та розяснення прав. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на момент зупинки автомобіля інспектором перебували разом з нею в автомобілі. Після складення постанови серії БР №857998 від 01.05.2018 інспектор підійшов до них і сказав, що їм потрібно поставити підписи про те, що він повернув мені водійські права, бо дійсно водійські права інспектор повернув. Оскільки була темна пора доби, вони не читали написаного в поясненнях, а тільки поставили свій підпис там, де вказав інспектор. Інспектор жодного разу не пропонував їй пройти медичний огляд на стан спяніння. Вона не вживала алкоголю, а тому від проходження медичного огляду вона б не відмовлялась. Вони вже мали намір їхати додому, як інспектор надав їй для підпису протокол про адміністративне правопорушення серії БР №258515 від 01.05.2018. Вона вказала, що алкоголю не вживала, підписалась і, виходячи з райвідділу, підвернула ногу й змушена була звернутися в травмпункт Комунальної 5-ої міської клінічної поліклініки м. Львова. Там при нагоді здала кров на наявність етанолу. Аналіз крові підтвердив, що 01.05.2018 етанол в її крові був відсутній. При винесенні оскаржуваної постанови судом не було зясовано обставин, визначених ст. 280 КУпАП, суд формально розглянув справу, що призвело до прийняття незаконної постанови.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що 30 квітня 2018 року близько 23 год. 45 хв. вона їхала автомобілем «Toyota Corollа» з подругами ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_4) О.С. та ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_7 вони виїхали на вул. Антоновича, їх зупинили працівники поліції. Вона представила посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, страховку. Причиною зупини було те, що не освітлювався номерний знак. Поліцейські сказали, що випишуть за це штраф і для цього потрібно проїхати у Франківський ВП ГУ НП у Львівській області. Там інспектор виписав штраф, зачитав права, запитав, чи вживала вона алкоголь. Вона відповіла, що алкоголю не вживала, й інспектор запропонував їй це написати, що вона й зробила. Коли вона це написала, їй повернули права. Подруги чекали її на вулиці. Вийшовши з приміщення райвідділу, інспектор поліції підійшов до її подруг і сказав, що віддав їй права і що за це їм потрібно розписатися, що останні і зробили. Їй не пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння ні за допомогою технічного засобу, ні в медичному закладі, лише зачитали постанову про накладення на неї адміністративного стягнення за керування транспортним засобом, який був неосвітлений; в її присутності подруги пояснень не давали. Коли вона виходила з відділу поліції, то підвернула ногу й зранку звернулася в травмпункт. Там близько 09.00 год. в неї одночасно відібрали кров на етанол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, постанову судді скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з'ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.10).

Між тим наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснили, що вони їхали в автомобілі з ОСОБА_1 й на вул. Антоновича їх зупинили поліцейські. Причиною зупинки було те, що не горіла лампочка номерного знаку. Поліцейські сказали, що випишуть за це штраф і для цього потрібно проїхати у Франківський ВП ГУ НП у Львівській області. ОСОБА_1 поїхала з поліцейськими в патрульній машині, а вони попрямували до відділу поліції пішки. ОСОБА_1 була у відділі поліції, вони стояли на вулиці й чекали її. Через деякий час ОСОБА_1 вийшла з відділу з інспектором поліції і сказала, що все нормально, права їй віддали. Поліцейський сказав їм розписатися на підтвердження того, що ОСОБА_1 повернули права. Вони назвали свої дівочі прізвища і, не читаючи, підписали те, що їм дав на підпис поліцейський. ОСОБА_1 не була в стані алкогольного спяніння. В їхній присутності ОСОБА_1 не пропонували проходити огляд на стан алкогольного спяніння ні за допомогою технічного засобу, ні в медичному закладі.

Наведені вище пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 щодо обставин події, в тому числі про те, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння і ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлялась, підтверджуються іншими доказами у справі.

Так, з долученого до матеріалів відеозапису події 01.05.2018 вбачається, що у відділі поліції інспектор поліції лише зачитує ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та оголошує постанову серії БР № 857998 про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП (а.с.2);

у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №258515 від 01 травня 2018 року, складеному щодо ОСОБА_1, зазначені свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, проте відсутні їхні підписи, що з врахуванням зазначених вище обставин робить протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом;

наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 заздалегідь виготовлені в друкованому вигляді, заповнені не свідками й з врахуванням пояснень останніх щодо обставин їх відібрання не відповідають критерію допустимості доказів (а.с.4).

Отже поліцейськими не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан спяніння, а також вимоги зазначених вище Інструкції та Порядку.

Наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк