АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2566/2018 Суддя у І-й інст.: Тітов М.Ю..
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 03.06.2018 о 05 год. 30 хв., в м Києві по пр. Героїв Сталінграду, 47-а керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав ч.1 ст.247 КУпАП.

Зазначає, що судом не досліджено та не надано оцінки поясненням свідків, які вказані в протоколі про адміністративного правопорушення, а саме в поясненнях вказано, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були присутні при спілкуванні з водієм та розбитті скла автомобіля, а ОСОБА_3 сидів на пасажирському сидінні, жодних пояснень про відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння взагалі не вказано. Крім того, в поясненнях свідків вказана тільки дата їх складання, а час відібрання пояснень відсутній. Тобто, в первинних поясненнях свідки взагалі нічого не вказували про відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду, а вказали про це в окремих поясненнях, які можуть бути підписані в будь-який час в будь-якому місці.

Звертає увагу на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, дану процедуру йому ніхто не пропонував.

Також поліцейськими не було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Крім того, суд не звернув уваги і не застосував при винесенні постанови положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Карелін проти Росії», «Малофєєва проти Росії», в яких зазначено, що суд повинен бути неупередженим і безстороннім, і не в праві самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене в фабулі правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 316354 від 03 червня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд враховує те, що зазначені свідки є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, а отже їх письмові пояснення по факту порушення ОСОБА_3 п. 2.5 ПДР України відповідають дійсності, з огляду на що суд не вбачає підстав для виклику їх в судове засідання апеляційної інстанції для повторного надання пояснень.

З письмових пояснень свідків вбачається, що водій автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 03.06.2018 о 05 год. 30 хв. знаходився у зачиненому транспортному засобі, на контакт з працівниками поліції не йшов, двері на законні вимоги патрульних не відчиняв, документи пред`явити відмовився, у зв`язку з чим поліцейські розбили праве переднє пасажирське скло та вивели водія ОСОБА_3 з машини з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Сам ОСОБА_3 не заперечує факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, пояснення ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, а перебував у ньому в якості пасажира, а дійсний водій автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 знаходився поруч із транспортним засобом, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони є голослівними і жодним чином не підтверджуються дослідженими судом доказами.

Довід апеляційної скарги про те, що поліцейськими не було складено акт направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння спростовується наявними в матеріалах справи (а.с. 3) поясненнями, відібраними у ОСОБА_5 та ОСОБА_4, в яких зазначено, що ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку як у лікаря-нарколога, так і за допомогою приладу «Драгер».

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. 2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_3 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко