Справа № 351/1503/18
Провадження № 33/4808/43/18
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю захисника ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, що діє і інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, на постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що з матеріалів адміністративної справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 03 липня 2018 року о 23:05 год. ОСОБА_3 у с. Драгасимів Снятинського р-ну керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, таким чином ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

Вважає постанову судді необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм. Пояснює, що ОСОБА_3 не керував скутером в нетверезому стані, скутер стояв на обочині дороги біля його будинку в с. Драгасимів. Вказує, що дії працівників поліції були незаконними у звязку з тим, що ОСОБА_3 було затримано не під час керування скутером, а коли скутер був в нерухомому стані, а останній був у своєму будинку з дітьми. Більше того, працівники поліції застосовували насильство. Посилається на те, що справу розглянуто у його відсутність, хоча він знаходився на стаціонарному лікуванні, а адвоката взагалі не було повідомлено про час розгляду справи. Вважає, що докази, які є в матеріалах справи вказують на відсутність вини. Вина ОСОБА_3 доведена лише поясненнями свідків, яких взагалі не було на місці події. Наголошує, що розгляд справи у відсутність ОСОБА_3, коли він був хворий і не міг прибути в судове засідання, позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Вважає, що при призначенні адміністративного стягнення суддя не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, на навів відповідних мотивів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, в судове засідання апеляційного суду не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду шляхом телефонного повідомлення, від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи, повідомив через захисника про неможливість участі в судовому засіданні у звязку з поважними причинами, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутності.

В судове засідання апеляційного суду зявився захисник ОСОБА_2, якому розяснені права, передбачені ст. 271 КК України.

Повідомив, що жодних заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав.

Захисник ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати та закрити провадження по справі, наголошує на тому, що ОСОБА_3 скутером не керував та на порушенні ст. 268 КУпАП. Просить врахувати позицію Верховного Суду по справі № 927/490/18, викладену у постанові від 08 жовтня 2018 року.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під час перегляду справи про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження доводи сторони захисту про те, що у судді не було підстав розглядати справу у відсутність ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 14 вересня 2018 року ОСОБА_3 повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 11).

Проте, 13 вересня 2018 року він подав заяву про відкладення розгляду даної справи 14 вересня 2018 року, оскільки знаходиться на стаціонарному лікуванні в СЦРЛ і бажає бути присутнім під час розгляду справи (а.с. 10). На підтвердження цієї обставини долучив довідку № 5048, що він знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Снятинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області з 13 вересня 2018 року по 14 вересня 2018 року, діагноз хронічний попереково-крижовий радикуліт в стадії загострення з різко вираженим больовим синдромом (а.с. 9).

Вважаю, що ОСОБА_3 подав обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки наведені та підтверджені доказами обставини в даному випадку є поважною причиною неявки в судове засідання, та, відповідно, що суддя суду першої інстанції мав підстави для задоволення такого клопотання, в тому числі, враховуючи, що причиною відкладення попереднього судового засідання стало його перебування на стаціонарному лікуванні протягом одного дня.

При цьому, необхідно зазначити, що тримісячний строк накладення адміністративного стягнення з дня вчинення адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, закінчувався 03 жовтня 2018 року, тому 14 вересня 2018 року безпідставно було вважати його клопотання про відкладення таким, що спрямоване на уникнення адміністративної відповідальності шляхом затягування розгляду справи до закінчення такого строку.

На час прийняття рішення судом першої інстанції ці строки тривали ще близько 19 днів, впродовж яких суддя мав обєктивну можливість, з метою реалізації особою права на захист, в межах строків притягнення до адміністративної відповідальності, прийняти обґрунтоване рішення по суті протоколу.

Таким чином, доходжу висновку, що суддею суду першої інстанції не забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_3, передбачених ст. 268 КпАП України.

В той час, не вважаю слушними доводи сторони захисту про те, що про час та місце судового засідання не було повідомлено захисника ОСОБА_3, оскільки будь-які відомості щодо нього на час розгляду справи в суді першої інстанції були відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

По справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані спяніння.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю доведеним, що 03 липня 2018 року о 22 год. 55 хв. в с. Драгасимів Снятинського р-ну ОСОБА_3, який керував скутером Кануні з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 03 липня 2018 року серії ОБ № 003675 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 2, 3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 липня 2018 року серії ОБ № 003675 (а.с. 1), ОСОБА_3 03 липня 2018 року о 22 год. 55 хв. в с. Драгасимів Снятинського р-ну керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. На вимогу працівників поліції пройти медичне освідчення у встановленому порядку на факт вживання алкоголю відмовився у присутності двох свідків. Цим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою інспектором СРПП № 3 Снятинського ВП капітаном поліції ОСОБА_7, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП. Протокол підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 власноруч зазначив, що випив пива, після чого керував скутером, в лікарню їхати на освідчення їхати відмовляється, вину визнає.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_3 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від (а.с. 2, 3) , вбачається, що вони були запрошені співробітниками Снятинського відділення поліції в Івано-Франківській області в якості свідків при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 В їх присутності водій продути алкотестер Драгер та пройти медичне освідчення на факт вживання алкоголю у встановленому законом порядку водій відмовився.

Переконливих доводів, які б викликали сумніви у зацікавленості чи упередженості свідків апелянтом не наведено, пояснення отримані у встановленому законом порядку передбаченими способами, засвідчені власноручними підписами цих осіб.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку не здобуто під час апеляційного розгляду.

Оцінивши докази, які є в матеріалах справи, після їх дослідження, доходжу висновку, що ОСОБА_3 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

При цьому, доказове значення має не сам факт визнання ОСОБА_3 своєї вини у поясненнях, які він зазначав в протоколі, а та конкретна інформація про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, як зазначено у протоколі (а.с. 1) - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Сторона захисту не наводить будь-яких тверджень щодо наявності виявлених ознак алкогольного спяніння та щодо законності підстав вважати працівнику поліції, що з огляду на них він перебуває в такому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозвязку підтверджують, що ОСОБА_3 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров'я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що свідків на місці події не було взагалі, спростовуються змістом протоколу.

Дані про свідків та їх підписи містяться в протоколі, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 засвідчив власноручним підписом те, що він зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані є правильні.

Наведене є підставою для висновку, що свідки поставили свої підписи у протоколі до того, як ОСОБА_3 отримав його копію, за відсутності інших відомостей.

Сторона захисту, стверджуючи про невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, заперечує факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак не наводить жодних доводів на підтвердження того, що він погодився на законну вимогу працівника поліції.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій не наведено переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт як відмови водія ОСОБА_3 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного спяніння.

Переглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_3 містять ознаки саме такого правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 03 липня 2018 року, а на час прийняття рішення апеляційним судом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_3 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, що діє і інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло