Провадження № 3/161/3623/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Турук І.Р.,

з участю:

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

прокурора - Стасюка Л.О.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, місце роботи Волинська обласна державна адміністрація, директор департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства (начальник управління житлово-комунального господарства) -

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3, будучи начальником управління житлово-комунального господарства Волинської ОДА, відповідно до п.п. «в», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) є субєктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни в майновому стані, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна, Національне агентство з питань запобігання корупції, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_1, винність в інкримінованому ОСОБА_2 правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.172-6 КУпАП, не визнав. Суду пояснив, що ОСОБА_3 у декларації за 2015-2016 рік зазначив, що придбав однокімнатну квартиру, як незавершене будівництво, а коли зареєстрував 01.11.2017 року право власності на нерухоме майно, а саме квартиру площею 40 кв.м. за адресою: Луцький район, с. Липини, вул. Відродження, 50/38, повідомив про це НАЗК на відповідному сайті в розділі «Нерухоме майно» у декларації за 2017 рік. Відтак, ОСОБА_3 повідомив НАЗК про наявне у нього майно ще у 2015 році, а тому з його боку відсутні будь-які умисні дії. Просив закрити провадження по даній справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Прокурор Стасюк Л.О. в судовому засіданні зазначив про те, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки, порушення строку подання повідомлення про зміни у майновому стані може бути вчинено і з необережності.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, всебічно, повно та обєктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації від 22.04.2016 року №284-ос «Про призначення ОСОБА_2С.» ОСОБА_2 призначено на посаду начальника управління житлово-комунального господарства Волинської ОДА. 01.10.2010 року ОСОБА_3 прийняв Присягу державного службовця.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до вимог ст.47 Закону, подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум станом на 01.01.2017 року становить 1600 грн. Таким чином, у разі отримання доходу на суму 50 прожиткових мінімумів х 1600 грн. = 80000 грн., субєкт декларування зобовязаний в порядку і строки встановлені Законом та рішенням НАЗК подати в електронній формі декларацію про суттєві зміни в майновому стані.

Судом встановлено, що 01.11.2017 року ОСОБА_3 на підставі виникнення права власності, а саме: акту прийому-передачі, виданий 24.09.2015 року ТзОВ «Житлобуд-2», довідки про сплату вартості квартири № 42, виданої 24.09.2015 року ТзОВ «Житлобуд-2», набув у власність обєкт нерухомого майна, а саме: квартиру вартість на дату набуття якої становить 320800 грн.

Таким чином, 01.11.2017 року ОСОБА_3 придбав майно на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80000 грн.) та був зобовязаний в порядку і строки, передбачені законодавством, письмово повідомити про це Національне агентство.

Моніторингом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що фактично інформація про зміни в майновому стані ОСОБА_3, подав лише 01.10.2018 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру декларацій.

Однак, на думку суду у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Так, обєктивна сторона складу вказаного правопорушення полягає у неповідомленні або несвоєчасному повідомленні без поважних причин про суттєві зміни у майновому стані.

Судом встановлено, що згідно договору №201 від 18.09.2015 року, укладеного між ТзОВ «Житлобуд-2» та ОСОБА_2, останній придбав однокімнатну квартиру площею 40 кв.м. за адресою: Луцький район, с. Липини, вул. Відродження, 50/38 (а.с. 11-12).

24.09.2015 року було оформлено акт прийому-передачі квартири та ОСОБА_3 отримав довідку про сплату вартості вищезазначеної квартири (а.с. 13-14).

У декларації за 2015 рік ОСОБА_3 відобразив дану квартиру у розділі №4 «Обєкти незавершеного будівництва».

В подальшому у декларації за 2016 рік ОСОБА_3 вказав аналогічну інформацію щодо зазначеної квартири.

01.11.2017 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на нерухоме майно та відобразив його у розділі 3 «Обєкти нерухомості», у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Отже, фактично майновий стан у ОСОБА_2 змінився у вересні 2015 року коли ним було повністю сплачено вартість квартири у сумі 320800 грн. і такі відомості були відображені ним у декларації за 2015 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомити про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

В судовому засіданні прокурор вказував на те, що у ОСОБА_2 майновий стан змінився з моменту державної реєстрації права власності на вищезазначену квартиру, а не з моменту повної сплати вартості такого майна.

Поняття «майновий стан» належним чином не визначено ні Законом України «Про запобігання корупції», ні Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказані нормативні акти не містять також будь-яких банкетних норм для врегулювання зазначеного питання.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено, що концепція якості закону, вимагає, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення положень закону, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Отже, відсутність чіткого законодавчого врегулювання поняття «майновий стан», зумовлює неоднозначне тлумачення моменту зміни майнового стану, а, відтак, не відповідає вимозі «якості закону», передбаченою Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

В даному випадку ОСОБА_3 вказав у своїх деклараціях за 2015 та 2016 роки про наявність у нього вищевказаної квартири, як незавершеного будівництва, вважаючи, що його майновий стан змінився саме із моменту отримання майна за договором та повної сплати усіх платежів, про що зазначив також у своїх поясненнях під час оформлення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в ході зясування уповноваженими органами Національної поліції обставин щодо зміни майнового стану ОСОБА_2, останній, 01.10.2018 року додатково подав повідомлення про зміни в майновому стані з цього приводу.

На думку суду, такі дії ОСОБА_2 свідчать про відсутність у нього наміру уникнути фінансового моніторингу його майнового стану, оскільки, інформацію про майно була відображена ним у декларації ще у 2015 році.

Відтак, у діях ОСОБА_2 суд не вбачає будь-яких умисних дій чи бездіяльності з приводу ухилення від несвоєчасного надання інформації щодо зміни майнового стану, що, в даному випадку, є істотною ознакою субєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 280 КУпАП, суд приходить до висновку, що в даному випадку не доведено складу адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю з вказаної підстави.

Керуючись ст. ст. 33-34, 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 3, 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.