ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/114/18 Справа № 215/4737/17 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М.І. Суддя у 2-й інстанції - Живоглядова І. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Живоглядова І.К., за участю: секретаря судового засідання Соколова С.А., потерпілого ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року, про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При обставинах зазначених в постанові суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 06.10.2017 року о 08 годині 00 хвилин керуючи транспортним засобом «Мерседес - ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, поблизу зупинки громадського транспорту Сурікова, на перехресті доріг вул. Сергія Колачевського, 32, вул. Кемерівська та вул. Сурікова, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував відповідним чином на її зміни, та, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору, не надав переваги у русі транспортному засобу ЗАЗ Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення на перехресті з транспортним засобом, ЗАЗ Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду в частині визнання винним його у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що його захисником був наданий висновок експертного дослідження від 29.08.2018 року №8/10.1/8, в якому зазначено, що в діях потерпілого водія ОСОБА_1 є невідповідності вимогам п.п.12.4, 12.9 (б) ПДР України, які з технічної точи зору перебувають в причинному зв`язку із настанням події ДТП, але наданий висновок судом першої інстанції визнаний недопустимим та недостовірним доказом, при цьому суд також не обґрунтував в постанові підстави визнання наданою стороною захисту доказу недопустимим та не достовірним.

Позиція учасників апеляційного провадження.

В судовому потерпілий ОСОБА_1 просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає її законною і обгрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасника процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обгрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Мотиви суду

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтовані та підтверджуються доказами, які наведені в постанові.

Так, судом першої інстанції був допитаний ОСОБА_2 який винним себе визнав частково, та пояснив, що на перехресті зупинив належний йому транспортний засіб, почав виконувати поворот ліворуч. Під час виконання маневру, повороту ліворуч, його транспортний засіб знаходився у другій смузі напрямку автомобіля ЗАЗ Ланос під керуванням ОСОБА_1, повернувши голову праворуч, побачив на відстані приблизно 30-35 метрів від свого автомобілю транспортний засіб ЗАЗ Ланос, який з великою швидкістю наближався до перехрестя у другій смузі прямо на його транспортний засіб, у зв`язку з чим, намагаючись уникнути зіткнення, він пришвидшив свій автомобіль, завершуючи маневр повороту, але автомобіль ОСОБА_1 змінив напрямок руху з другої смуги на першу смугу, коли його транспортний засіб вже знаходився у першій смузі зустрічного руху, відчув удар у задню частину його автомобіля. Тобто якби ОСОБА_1 продовжував рух у другій смузі, зіткнення транспортних засобів вдалось би уникнути.

Із пояснень потерпілого ОСОБА_1 слідує, що він рухався на автомобілі ЗАЗ Ланосу другій смузі по вул. С.Колачевського в напрямку вул. Сурікова. При наближені до перехрестя на зелений сигнал світлофору, раптово, перед ним, із зустрічної крайньої смуги, почав здійснювати поворот ліворуч мікроавтобус Мерседес - ОСОБА_3. Побачивши небезпеку він одразу застосував екстрене гальмування, натиснувши на гальмову педаль автомобіля, яку не відпускав до повної зупинки автомобіля. Але з урахуванням поперекового нахилу проїзної частини дороги, у бік правого узбіччя проїзної частини дороги, автомобіль самовільно змістився на першу смугу, де і відбулося зіткнення правою передньою частиною його автомобіля з задньою частиною мікроавтобусу Мерседес - ОСОБА_3. При наближені до перехрестя, швидкість автомобіля під його керуванням становила до 60 км/год., рух було розпочато перед зупинкою автомобіля на врегульованому пішохідному переході, який знаходиться на невеликій відстані від місця зіткнення, що підтверджується роздруківкою GPS, яка була надана патрульній поліції організацією, в якій він працює та у власності якої знаходиться автомобіль, і відповідно здійснює контроль за його пересуванням на автомобілі.

Свідок ОСОБА_4, який був допитаний в суді першої інстанції пояснив, що знаходився в транспортному засобі ОСОБА_2, на передньому пасажирському сидінні праворуч від водія під час ДТП. Коли мікроавтобус «Мерседес - ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_2 виконував поворот ліворуч, він через бокове скло автомобіля помітив приблизно на відстані 50 метрів від нього автомобіль ЗАЗ Ланос. В цей час водій, ОСОБА_2 пришвидшив рух мікроавтобуса «Мерседес - ОСОБА_3 , і коли автомобіль перетнув лінію розмежування смуг, виїхавши на першу смугу напрямку руху автомобіля ЗАЗ Ланос, одразу відчув удар в задню частину мікроавтобусу, від чого останнього розвернуло.

Вина ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), поясненнями ОСОБА_2, які були надані, поясненнями потерпілого ОСОБА_1, який зазначив яким чином почав виконувати поворот, схемою огляду місця ДТП з фототаблицею доданою до матеріалів справи. (а.с.7.8).

Висновки суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_2 не стежив за дорожньою обстановкою, як при наближенні до перехрестя, так і при зупинці належного йому транспортного засобу перед виконанням маневру відповідають дійсності, оскільки він обєктивно міг бачити наближення до перехрестя автомобіля ЗАЗ Ланос, тому як видимість і оглядовість з його місця була не обмежена. Виконуючи поворот ліворуч, ОСОБА_2 не переконався в безпечності маневру, тому як до зіткнення автомобілів відстань між ними складала 30 метрів, що підтверджено ОСОБА_2 та потерпілим, і узгоджується зі схемою огляду ДТП в якій зафіксовано довжина слідів гальмування 26,8м, що спростовує показання свідка ОСОБА_4В, в частині відстані між автомобілями при виникненні аварійної ситуації 50 метрів.

Доводи ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_5 стосовно зміни напрямку руху з другої смуги на першу смугу водієм ЗАЗ Ланос, що стало наслідком зіткнення автомобілів, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони не підтверджені та не відповідають наданими матеріалами справи.

Суд першої інстанції, при розгляді справи прийшов до правильного висновку визнавши винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та закрив провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки на час розгляду справи сплив трьохмісячний строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Суд також вважає необгрунтованими доводи ОСОБА_2, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним, оскільки необхідно було закрити провадження відповідно до ст.38 КУпАП не визнаючи його винним, оскільки учасники не заявляли такого клопотання про закриття провадження до початку розгляду і суд розглядав справу по суті, у зв`язку з чим справу було розглянуто визнано ОСОБА_2 винним після чого закрито і-за спливом терміну.

Що стосується доводів ОСОБА_2, які зазначені в апеляційній скарзі, про наданий захисником висновок експертного дослідження від 29.08.2018 року №8/10.1/8, в якому зазначено, що в діях потерпілого водія ОСОБА_1 є невідповідності вимогам п.п.12.4, 12.9 (б) ПДР України, які з технічної точи зору перебувають в причинному зв`язку із настанням події ДТП, який судом був визнаний недопустимим та не достовірним доказом, то суд вважає їх необгрунтованими, оскільки висновок експерта було зроблено тільки на підставі заяви захисника ОСОБА_5 без врахування даних, які були зафіксовані у протоколах огляду дорожньо-транспортної пригоди, протоколів огляду транспортних засобів, схеми ДТП та пояснень іншого учасника дорожньої пригоди.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи якими вмотивована апеляційна скарга свого підтвердження не знайшли, а правильність висновків судді повністю підтверджується наявними доказами по справі та належним чином вмотивовані у постанові суду першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_6