№3/755/6477/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 284864, ОСОБА_1, 17 серпня 2018 року об 11 годині 40 хвилин, керував автомобілем марки «VW Passat», НОМЕР_1, у м. Києві по бул. Перова, 40, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога у КМНКЛ «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 17 серпня 2018 року після 11 години дня, він зі своїм батьком їхав додому та в них зламався автомобіль, тому батько пішов за іншим автомобілем на пр-т Ватутіна, щоб відбуксирувати до СТО, а він залишився з товаришем в автомобілі, що був несправним. Десь через 15 хвилин до них під'їхали поліцейські та почали у нього запитувати, чи він погоджується пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння. Він у той день не вживав наркотики, а вживав увечері, напередодні, канабіс. У момент, коли під'їхали поліцейські, автомобіль був вимкнений та до моменту, коли ті під'їхали, він автомобілем не керував, а керував його батько і про це, він повідомляв останніх, але цього до уваги ніхто не взяв, зокрема, автомобіль взагалі був у несправному стані. Однак, поліцейські запропонували йому проїхати з ними для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння і він погодився, пояснюючи при тому, що автомобілем він не керував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 17 серпня 2018 року після 11 години дня, вони з ОСОБА_1 їхали із села додому, де їх забрав батько ОСОБА_1, який був за кермом та дорогою в них зламався автомобіль. Вони припаркували автомобіль і батько ОСОБА_1 пішов знайти інший автомобіль для буксирування на СТО. У цей час, під'їхали поліцейські і почали пропонувати ОСОБА_1 проїхати з ними для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Зазначив, що ОСОБА_1 говорив поліцейським, що він не керував автомобілем, а керував його батько, однак, їх ніхто не почув.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 17 серпня 2018 року, він разом зі своїм сином ОСОБА_1, його товаришем їхали із села, яке знаходиться в Київській області, Обухівському районі, с. Гусачівка та за кермом постійно перебував він. Доїхавши до бульвару Перова, буд. 40, в м. Києві, його автомобіль зазнав технічних несправностей, після чого, він запропонував сину залишитися біля автомобіля, а сам направився до свого товариша, який володіє транспортним засобом, щоб буксирувати його зламаний автомобіль. Приїхавши через годину, він побачив, що автомобіль зачинений, а його сина не було на місці, однак, через хвилин 15 той приїхав та повідомив йому, що перебував у лікарні, в яку був доставлений працівниками патрульної поліції для здачі аналізів на стан сп'яніння. Крім того, син повідомив йому, що працівники патрульної поліції зупинилися біля автомобіля, оскільки звернули увагу на те, що автомобіль був на іноземних номерах. Вважає, що в діях його сина ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки за кермом транспортного засобу 17 серпня 2018 року перебував він, і крім того, коли працівники патрульної поліції приїхали, то автомобіль був уже в некерованому стані, оскільки був несправним. На доказ своїх пояснень, надав акт виконаних робіт від 17.08.2018 року № 231, який підтверджує, що його автомобіль знаходився на СТО з 17.08.2018 по 19.08.2018 рік.

Зокрема, захисник ОСОБА_1 - адвокат Решнюк А.В., просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як останній не керував транспортним засобом.

Крім того, судом, неодноразово було викликано до суду інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві, який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак, до суду останній так і не з'явився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, думку захисника Решнюка А.В., дослідивши наявні матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено ні рапорту, ні будь-яких пояснень або відеозапису, а натомість міститься лише довідка про те, що відеозйомка під час складання адміністративного матеріалу не проводилася та відеозапис даної події відсутній.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Крім того, у судовому засіданні свідками ОСОБА_2, ОСОБА_3 було підтверджено той факт, що 17 серпня 2018 року за кермом автомобіля «VW Passat», НОМЕР_1 перебував ОСОБА_3, а не ОСОБА_1

Таким чином, з пояснень ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем «VW Passat», НОМЕР_1, 17 серпня 2018 року об 11 годині 40 хвилин у стані наркотичного сп'яніння не керував, так як встановлено, що у той час він взагалі не керував транспортним засобом.

У зв'язку з викладеним, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.).

Приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1, то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: