Справа № 364/1293/17 Головуючий у І інстанції Ткаченко О. В.
Провадження № 33/780/48/18 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 251 04.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 січня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., за участю прокурора Безгинського Ю.С., правопорушниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи за апеляційною скаргою заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Маційчука О.А. на постанову судді Володарського районного суду Київської області від 04 грудня 2017 року, якою провадження по адміністративній справі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, працюючої судовим розпорядником Білоцерківського міськрайонного суду Київської області,

закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, згідно з наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 14/ос/к від 26 березня 2015 року, ОСОБА_1 було призначено на вакантну посаду судового розпорядника та призначено 13 ранг державного службовця з 11 вересня 2014 року.

Абзацом 10 частиною 1 статті 1 Закону визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначенні у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині 1 статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1, будучи судовим розпорядником Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, є державним службовцем та є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Так, згідно з підпунктом 1 пунктом 1 Рішення НАЗК № 2 від 10 червня 2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням НАЗК № 1 від 18 серпня 2016 року, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2016 року за № 1153/29283 і набрало чинності з 23 серпня 2016 року, НАЗК визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Відповідно до Рішення НАЗК № 2 від 10 червня 2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» до першого етапу необхідно рахувати - період подачі електронної декларації особи з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року до 00 годин 00 хвилин 01 листопада 2016 року за 2015 рік та до другого етапу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2017 року за 2016 рік для суб'єктів декларування, які передбачені частиною 1 статті 45 Закону, щодо Фінансового контролю «Подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які займають відповідальне та особливо відповідальне становище згідно частини 1 та частини 2 статті 50 Закону, відповідно, на ОСОБА_1 перший етап не розповсюджується, так як вона не займає відповідальне та особливо відповідальне становище, а тому необхідно враховувати лише другий етап подачі електронної декларації, до такого який падає декларацію вперше.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23 березня 2017 року № 1975-VIII внесено зміни до Закону, а саме: розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5-1 такого змісту: «5-1 Продовжити до 01 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 таку декларацію подавала вперше, вона мала її подати в граничний термін до 00 год.00 хв. 01 травня 2017 року.

При перевірці встановлено, що декларацію за 2016 рік ОСОБА_1 подала 05 травня 2017 року.

Перевіркою також встановлено, що електронний підпис ОСОБА_1 отримала в акредитованому центрі сертифікації ключів ДФС України 21 лютого 2017 року, тобто до закінчення строку, відведеного законом на подачу декларації за 2016 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи обізнаною щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2016 рік особою в визначений законом строк, подала зазначену декларацію лише 05 травня 2017 року, тобто несвоєчасно, без поважних на те причин.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову Володарського районного суду Київської області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що, визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, суд першої інстанції не застосував до винної особи жодного з видів адміністративного стягнення та не оголосив усного зауваження, що є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Як зазначає апелянт, закриваючи провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП суд першої інстанції не врахував, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні зауваження за наявності обставин, передбачених даною статтею і адміністративне стягнення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня вчинення. На переконання прокурора, вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду страви» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП, у зв'язку з чим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП. Окрім того, на думку апелянта, законодавцем не передбачено, протягом якого строку після виявлення корупційного правопорушення уповноважений суб'єкт повинен скласти відповідний протокол.

Заслухавши прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; ОСОБА_1, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об'єктивний розгляд справи.

Частиною 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України майора поліції Кравченко Д.А. від 24 липня 2017 року, відповідно до положень ЗУ «Про запобігання корупції» та ЗУ «Про національну поліцію» з відкритих джерел інформації ним було зібрано відомості про громадянку ОСОБА_1, яка будучи судовим розпорядником Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто, державним службовцем категорії «В», являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, згідно пп. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 цього Закону, 05 травня 2017 року подала свою декларацію за 2016 рік до Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з порушенням установлених законодавством термінів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП /а.с. 10/.

Тобто, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 24 липня 2017 року.

Посилання прокурора на те, що сам розгляд справи про адміністративне правопорушення не обтяжений строками, не може бути взято до уваги, оскільки законодавцем чітко визначено граничний строк накладення адміністративного стягнення, який, безпосередньо не пов'язаний із самим судовим розглядом, а тому суд першої інстанції правомірно закрив провадження по справі щодо ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Аргументи прокурора в частині не оголошення правопорушниці усного зауваження суперечать вимогам чинного законодавства, а така форма адміністративного впливу можлива лише у випадку застосування ст. 22 КУпАП, що виключає його застосування, оскільки провадження було закрито не за малозначністю.

Заслуговують на увагу посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суддею в резолютивній частині постанови не зазначено рішення про визнання винуватою ОСОБА_1 та не накладено на неї захід стягнення, однак такий висновок міститься в мотивувальній частині оскаржуваної постанови.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи не ставлять під сумнів висновки суду першої інстанції у зв'язку з чим вона не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Маційчука О.А. - залишити без задоволення.

Постанову судді Володарського районного суду Київської області від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон