ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/105/18 Справа № 208/3722/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 10 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За участю:

Правопорушника ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 02.06.2018 року о 14:50 год. по вул. Широка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ н.з. 18904 АА з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, не природня блідність обличчя) та на вимогу поліцейського відмовився від проходження стану спяніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження закрити у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що дана постанова судді першої інстанції є протиправною та необґрунтованою. Вказує на те, що ним 10 липня 2018 року було отримано довідку у медичному закладі КЗ Дніпродзержинська міська лікарня № 1 ДОР, про те, що останній на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Також вказує на те, що водія не відстороняли від керування транспортним засобом, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказував та не, що він їхав додому після праці, був втомлений, та не вживав ніяких наркотичних речовин. Також вказує на те, що одразу ж поїхав до лікарні, де узяв довідку про те, що у лікаря нарколога не перебуває. Зазначив, що він є вихованцем дитячого будинку, а також те, що його не відстороняли від керування, та він одразу поїхав до дому.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не зясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, та лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

З пояснень наданих у судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 повідомив, що поліцейські не пропонували пройти йому огляд на стан спяніння з використанням алкотестеру, та одразу заропонували проїхати до лікарні, у звязку з тим, що у нього було виявлено ознаки зіниці оцей не реагують на світло, не природня блідність обличчя.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в ньому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ н.з. 18904 АА з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, не природня блідність обличчя) та на вимогу поліцейського відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану спяніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Однак такий виклад обставин не спростовує стверджень ОСОБА_1, що йому не було надана можливість провести огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Зазначена - відмова водія від проходження медичного огляду є неконкретизованою і такою, що суперечить встановленому вказаною ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан спяніння.

Проте, з матеріалів справи не вбачається і відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували, визначенні законом умови для проведення огляду водія ОСОБА_1 в установах охорони здоровя.

Разом з тим, слушними є доводи апеляційної скарги, стосовно того, щодо неузгодження в поясненнях свідків, які містяться в матеріалах справи.

Так, в поясненнях свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, а також відмовився від надання пояснень та підпису у протоколі. Зазначене не відповідає дійсності, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, підпис ОСОБА_1 в протоколі та написані власноруч пояснення, згідно яких останній буде надавати свої пояснення в суді.

Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обовязок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що в вину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння, з підстав встановлення наявності у нього ознак спяніння.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні суду першої інстанції, вбачається, що останній підписав протокол, щоб йому залишити автомобіль.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан спяніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч.1, ч.2, ч. 5 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що огляд на стан спяніння було проведено з істотними порушення, що є підставою для визнання встановленого факту відмови від огляду на стан спяніння недійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи обєктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також судом апеляційної інстанції враховано й той факт, що згідно довідки КЗ Дніпродзержинська міська лікарня № 1 ДОР виданої 10.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 10 липня 2018 рокуу справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун