Номер провадження: 33/785/1670/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді - Комлевої О.С. за участю секретаря Бєляєвої А.О. розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2013 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого кухарем в ресторані «Купер - Бюргер», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

встановив:

Зазначеною постановою судді, ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на два роки.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24.06.2013 року о 23:45 год., керуючи мопедом „Хонда", рухався по вул. Балківській 54 в м. Одесі у стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п.2.5 „Правил дорожнього руху України".

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_2 у скарзі вказав, що з постановою судді він не згоден, вважає, що суддею, при розгляді справи порушені вимоги КУпАП.

Вказує на те, що єдиним доказом по справі є показання свідків, однак в стані алкогольного сп'яніння він не перебував, його не повідомляли про день, місце та час розгляду справи.

Крім того в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, пояснив, що на момент складання адміністративного протоколу, йому виповнилось 16 років, та він судом був позбавлений права керувати транспортними засобами, якого він ніколи не мав, та ніколи не отримував посвідчення водія.

Також апелянт посилається на те, що у постанові судді відсутнє будь-яке обґрунтування прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на два року.

Про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 13 вересня 2018 році, коли він, проходячи навчання у автошколі, звернувся до МРЕО з питанням вперше отримати посвідчення водія, однак через наявність оскаржуваної постанови, яку неможливо виконати, у зв'язку з відсутністю посвідчення водія, він позбавлений можливості здати екзамен та отримати посвідчення водія.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року та закрити провадження за відсутності складу адміністративного порушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі з наступних підстав:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора, подані після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови судді, ОСОБА_2 не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим справа була розглянута у його відсутність, постанова судді ним отримана не була, в зв'язку з не направленням постанови на адресу ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи, в якій відсутні будь-які повідомлення про направлення, як судової повістки, так і постанови судді.

Постанова судді від 20.09.2013 року була ним отримана 27.09.2018 року, після його звернення до суду з заявою про отримання постанови судді (а.с. 7).

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 також звернувся з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга була подана 28.09.2018 року.

За таких обставин вважаю, що строк на подачу апеляційної скарги повинен бути поновлений.

В своїх поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 первинно заперечував проти порушення ним Правил дорожнього руху. Після огляду матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлення про розгляд справи, визнав факт складання відносно нього протоколу та наявність його підпису. Разом з тим пояснив, що керував транспортним засобом не у стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому є в наявності зроблена особисто ОСОБА_2 запис, яка підтверджує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмову його від проходження медичного огляду.

ОСОБА_2 підтвердив факт внесення ним у протокол зазначеного запису, однак додатково пояснив, що вживав алкогольні напої в зазначений день вранці, а на момент керування був тверезий.

Апеляційний суд вважає висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах вірними, оскільки вони підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, особистими поясненнями правопорушника та поясненнями свідків, які підтвердили факт вчинення ним правопорушення тому вважає, що його вина доведена, а дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає доводи апеляції в частині невинності ОСОБА_2 та порушення судом вимог закону в частині розгляду справи без його участі - необгрунтованими.

Вказані обставини, а саме знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, як це вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксували у присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1-3).

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх поясненнях, наданих безпосередньо на місці події пояснили, що вони були залучені співробітниками поліції у якості свідків і в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.2-3).

Наведені вище обставини також спростовують твердження ОСОБА_2 про складання протоколу без участі свідків.

За таких обставин вважаю, що в судовому засіданні апеляційного суду доведена провина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення та його дії правильно кваліфіковані за ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, яке було зафіксовано співробітниками поліції у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та пояснення в апеляційному суді про те, що в його діях відсутні ознаки правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні свідчення того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, не можуть бути підставою для скасування постанови судді, оскільки це спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, показами вищевказаних свідків, а також наданими поясненнями ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції, що він вживав у той день алкогольні напої.

Крім того, слід зауважити на те, що сама апеляційна скарга, окрім посилання на процесуальні порушення, які допущені районним судом при розгляді справи, не містить в собі обґрунтованих доводів на користь відсутності провини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги про відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому його слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, доводи апеляційної скарги про порушення його прав та розгляд справи за його відсутності без законних підстав, апеляційний суд вважає обґрунтованими, так як з матеріалів справи, вбачається, що розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, якого в суд взагалі не викликали, судові повістки не надсилали.

Зазначені обставини вказують на обґрунтованість доводів апелянта у цій частині та розгляд справи районним судом в порушення вимог ст.268 КУпАП і з огляду на викладене, суд вважає, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_2 передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що забезпечують особі можливість здійснення свого захисту, в зв'язку з чим, постанова суду підлягає скасуванню.

Більш того, суддею до ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення водійських прав, яких у ОСОБА_2 не було.

Разом із тим, за змістом п. 7 ст. 247 КУпАП, при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи апеляційним судом та прийняття за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП - скінчився, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, апеляційна скарга в частині вимог про скасування постанови суду за відсутності складу в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню, однак постанова судді, підлягає скасуванню у звязку з суттевими порушеннями при розгляді справи та закриттю провадження на підставі ст. 38 КУПаП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2013 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого кухарем в ресторані «Купер - Бюргер», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на два роки - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого кухарем в ресторані «Купер - Бюргер», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі відносно ОСОБА_2 - закрити, в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.С.Комлева