Провадження № 3/638/3007/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

прокурора Кіншакової Н.В.

особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в м.Харкові матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Барвінкове Барвінковського району Харківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 26.07.2000 року, який працює головним державним інспектором митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС у Харківській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-6 КУпАП

встановив:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного державного інспектора митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС, будучи відповідно до підпункту «е» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом декларування, в порушення ч.2 ст.52 вказаного Закону не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно наказу т.в.о. начальника Харківської митниці ДФС України Мартинова М.А. №708-о від 28.10.2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного інспектора митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016р. № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) 1930 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, перший етап з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, як щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом: на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів.

Рішенням НАЗК від 18.08.2016 № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внесені зміни у підпункт 1 пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за Ке 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме: слова та цифри «15 серпня 2016 року» змінити словами та цифрами «01 вересня 2016 року».

Таким чином, система подання та оприлюднення відповідно до Закону, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи: перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, другий - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року.

Пунктом 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

05.01.2017 року ОСОБА_1 видано довіреність на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на право розпорядження та експлуатації належним йому на праві власності автомобілем Форд Фиеста, 2012 р.в. д.н.з. НОМЕР_1, який в подальшому був проданий від імені ОСОБА_1 ОСОБА_6

Відповідно до даних щорічної декларації за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 07.03.2018 р. у розділі 11. «Доходи, у тому числі подарунки» зазначений дохід від відчуження рухомого майна (крім цінних паперів та корпоративних прав), отриманий від ВІП ЕКСПЕРТ у сумі 156268,00 грн.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень. Тобто вартість транспортного засобу, власником якого був ОСОБА_1, у розмірі 156 268,00 гривень становить більше, ніж 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.

За таких умов, у ОСОБА_1, виник обовязок, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу, письмово повідомити про це НАЗК. Опрацюванням відомостей з Реєстру, встановлено, що ОСОБА_1 станом на 20.02.2017 року не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи субєктом, на якого поширюються вимоги ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом строку, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме про продаж автомобіля марки Форд Фіеста, вартість якого складає 156 268,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного вище правопорушення не визнав. При цьому пояснив, що про вартість проданого від його імені автомобіля йому стало відомо з довідки, виданої податковою інспекцією, в якій ця сума була визначена як дохід, а тому він відобразив її у щорічній декларації за 2018 рік. Вважає, що якби не зазначив цю суму в щорічній декларації, на нього було б складено два протоколи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією: перший - за неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, другий за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави. Тому, щоб уникнути цієї ситуації вчинив саме так.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_7 просив закрити провадження по справі в звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Пояснив, що відомості, викладені у протоколі, не відповідають дійсним обставинам справи, відсутні докази його винуватості, складу адміністративного правопорушення в діянні, а протокол складений із суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що ОСОБА_1 передав транспортний засіб на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.01.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для чого надав їм широке коло повноважень, в т.ч. продажу, розукомплектування та ін. права користування та розпорядження. Вказана довіреність була укладена під час дії ч.6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в редакції, згідно якої субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Водночас ч.2 ст.52 Закону передбачалось, що для суттєвої зміни у майновому стані необхідно отримання доходу у сумі, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, тобто 160 000,00 грн. Відповідно до Рішення НАЗК від 13.01.2017 року №25, яке набрало законної сили в день опублікування 17.02.2017 року внесено зміни до Форми декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, зокрема слова «мінімальних заробітних плат» замінено словами «прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня». Вказує, що ОСОБА_1 до теперішнього часу не отримував дохід від продажу відповідного транспортного засобу, протокол не містить жодного доказу або посилання на доказ отримання ним грошових коштів. Також зазначив, що ОСОБА_1 передав транспортний засіб після ДТП, що фактично знецінило транспортний засіб; вартість автомобіля не базується на жодних письмових доказах та документах; зазначена у протоколі дата отримання грошових коштів 11.02.2017 року є припущенням і не підтверджена доказами. Вказує, на те, що виявлення порушення органами УЗЕ відбулось ще в червні-липні 2017 року, коли співробітники УЗЕ в Харківській області приїжджали до робочого місця ОСОБА_1 з метою отримання від нього пояснень, у звязку з чим вважає, що пропущений строк, передбачений ст.38 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні протокол підтримав, вважав, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, тому просив притягнути його до відповідальності, призначивши адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його представника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, доведена дослідженими судом доказами, а саме:

-копією наказу №7098-о від 28.10.2015 року про переведення;

-особовою карткою державного службовця №433;

-посадовою інструкцією головного державного інспектора митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС з наступними змінами;

- попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю за підписом ОСОБА_1 від 28.05.2015 року;

- заявою ОСОБА_1 від 14.12.2016 року;

- копією реєстраційної картки транспортного засобу від 06.01.2017 року, згідно якої транспортний засіб Форд Фіеста д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, знято з обліку для реалізації;

- копією реєстраційної картки транспортного засобу від 11.02.2017 року, згідно якої транспортний засіб Форд Фіеста д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6, поставлено на вторинну реєстрацію, підстава реєстрації договір укладений у СГ №5722/17/000035 від 11.02.2017 року;

-скрін-шотом сторінки з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про зміни у майновому стані, та подано щорічну декларацію 07.03.2018 року;

-декларацією ОСОБА_1 за 2017 рік, з якої вбачається, що дохід від відчуження рухомого майна становить 156 268,00 грн.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом десятиденний строк не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Дана правова норма встановлена законодавцем в якості імперативної і зобов'язує суб'єктів декларування виконувати вищевказаний обов'язок.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи положення статті 68 Конституції України, які є нормами прямої дії, та ту обставину, що набуття статусу спеціального суб'єкта адміністративного правопорушення пов'язано переважно саме зі знанням певних правових норм, можна для визначення вини користуватись принципом презумпції усвідомлення протиправності діяння.

З огляду на наявність презумпції усвідомлення протиправності діяння та формальність більшості складів адміністративних правопорушень, перевагу у визначенні вини суб'єкта слід віддавати не інтелектуальному, а вольовому моменту. Оскільки ОСОБА_1 був обізнаний, що є суб'єктом декларування, то він мав знати про необхідність повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, у разі їх настання.

Законом України №198-VIII від 12.05.2015 року у Кодексі України про адміністративні правопорушення слова «вчинення корупційних правопорушень» замінені словами «вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією».

Поняття цих правопорушень розкрито у ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції»: «Правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність».

Суттєва відмінність правопорушення, пов'язаного з корупцією від корупційного правопорушення полягає у тому, що ознаки корупції, визначені у ст.1 Закону, а саме: використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей, не підлягають встановленню і доведенню по справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією.

Природа правової норми, викладеної у ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», зобовязує субєкта декларування повідомити про суттєві зміни в майновому стані впродовж 10 днів після моменту отримання доходу або придбання майна, шляхом подання повідомлення за спеціальною формою, яке так і не було подано ОСОБА_1, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Факт ознайомлення з вимогами фінансового контролю Закону та правилами користування електронним цифровим підписом, підтверджується поданням ОСОБА_1 09.03.2017 року щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2016 рік, внесенням 07.03.2018 року до Єдиного державного реєстру декларацій щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Про технічну справність реєстру та можливість подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 свідчить відповідь з ДП «Українські спеціальні системи».

Таким чином, суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, тобто у неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані.

Щодо посилання представника ОСОБА_1 на пропущення строків накладення адміністративного стягнення суд зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 299 від 26.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, вбачається наступне: Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 зазначеного правопорушення слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 26.07.2018р.

У відповідність з вимогами ч.3 ст. 38 КУпАП "Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення".

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, повязане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

В той же час, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, тобто справи про адміністративні корупційні правопорушення розглядаються судом у загальному порядку у пятнадцяти денний строк із дня одержання протоколу та інших матеріалів справи.

Законодавець повязує початок обчислення строку з моментом, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення). Процесуально цей висновок оформлюється у вигляді протоколу. Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено обєкт, обєктивну сторону, субєкт, субєктивну сторону), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання починає текти строк накладання стягнення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 26.07.2018р., а отже строк накладення адміністративного стягнення не минув.

Щодо пояснень ОСОБА_1 стосовно того, що грошові кошти від продажу транспортного засобу він не отримав, суд зазначає, що дане твердження спростовується тим, що відповідно до поданої 07.03.2018 р. ОСОБА_1 щорічної декларації за 2017 рік, у розділі 11. «Доходи, у тому числі подарунки» ним особисто зазначений дохід від відчуження рухомого майна (крім цінних паперів та корпоративних прав), отриманий від ВІП ЕКСПЕРТ у сумі 156268,00 грн. Саме за цю суму був проданий транспортний засіб Форд Фиеста, 2012 р.в. д.н.з. НОМЕР_1, який належав ОСОБА_1 на праві власності. Посилання на те, що у разі незазначення в щорічній декларації суми, за яку було відчужено автомобіль до нього було б застосована відповідальність за неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а тому він вимушений був цю суму зазначити, суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та ці доводи були спростованні дослідженими в судовому засіданні доказами.

Щодо посилання представника ОСОБА_1 на відсутність у матеріалах справи договору купівлі-продажу для розуміння його тексту та умов; відсутність доказів дійсної вартості транспортного засобу, оскільки автомобіль знаходився у пошкодженому стані після ДТП суд зазначає, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази того, що автомобіль Форд Фиеста, 2012 р.в. д.н.з. НОМЕР_1 вибув з власності ОСОБА_1 та його було продано за ціною 156268,00 грн. (копія реєстраційної картки транспортного засобу від 06.01.2017 року, згідно якої транспортний засіб Форд Фіеста д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, знято з обліку для реалізації а.с. 54; копією реєстраційної картки транспортного засобу від 11.02.2017 року, згідно якої транспортний засіб Форд Фіеста д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6, поставлено на вторинну реєстрацію, підстава реєстрації договір укладений у СГ №5722/17/000035 від 11.02.2017 року а.с. 55; декларація ОСОБА_1 за 2017 рік, з якої вбачається, що дохід від відчуження рухомого майна становить 156 268,00 грн. а.с. 62).

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 про направлення адміністративного матеріалу для належного оформлення з тих підстав, що протокол № 299 містить виправлення, а отже не відповідає вимогам чинного законодавства та з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_1 не може розглядатись Дзержинським районним судом м. Харкова, оскільки місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, а місцем вчинення адміністративного правопорушення є Харківська митниця ДФС, яка територіально розташована та території Київського району м. Харкова суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Місцем вчинення ОСОБА_1 правопорушення є місце знаходження поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС: м. Харків, вул. Клочківська, 370, де на посаді головного державного інспектора працює останній. Лист в.о. начальника Харківської митниці ДФС від 25.10.2018 р., про те, що ОСОБА_1 під час виконання ним посадових обовязків на робочому місці (м. Харків, вул. Клочківська, 370) не мав доступу до мережі «Інтернет», суд не приймає в якості доказу неможливості подання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані саме з робочого місця, оскільки з наданого листа не вбачається, що на митному посту «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370 взагалі відсутній доступ до мережі «Інтернет», що взагалі унеможливило б подання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані за місцем його роботи.

Інші недоліки протоколу не суперечать його змісту та не перешкоджають суду прийняти судове рішення у відповідності до норм чинного законодавства, а отже протокол не потребує дооформлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Всебічно, повно і обєктивно зясувавши обставини справи, виявивши причини та умови, що сприяли вчиненню даного адміністративного правопорушення, проаналізувавши всі фактичні дані, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, враховуючи, що ОСОБА_1 працює, те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, з метою запобігання вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-6 ч.2, 283, 284 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 3400,00 грн. гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Головуючий: суддя Д.В.Цвірюк