АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1296/18 Справа № 703/1956/18 Головуючий по 1 інстанції Опалинська О. П.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сухомудренка Б. В. в інтересах ОСОБА_4 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2018 року ОСОБА_4 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 09.06.2018 року близько 23 год. 24 хв. в м. Сміла по вул. Кармелюка керував автомобілем «Dаewoo», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Алкотестер «Драгер 6810» № ARCD 0461, проба позитивна 0,25 %, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_4 адвокат Сухомудренко Б. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2018 року, скасувати її, закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також через малозначність вчинених дій.

Вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною й такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, ухвалена з порушенням вимог ст. ст. 245, 268, 280 КУпАП, оскільки обставини у справі, які впливають на об'єктивність та правильність застосування стягнення, належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались.

Розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушивши при цьому вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Вказує, що працівники поліції в порушення вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП без присутності свідків запропонували пройти освідування на визначення стану алкогольного сп'яніння із застосуванням алкотестера, на що ОСОБА_4 погодився. Однак під час підготовки тестера до використання йому була надана трубка, яка була у використанні, на що останній звернув увагу працівника поліції, однак той наполіг на її використанні. За результатами проходження тесту на стан сп'яніння алкотестер встановив наявність у пробі ОСОБА_4 алкоголю в кількості 0,25 проміле.

Крім того, суд, в свою чергу розглянув справу без допиту та виклику свідків, чим порушив право ОСОБА_4 на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, що гарантоване ст. 6 Міжнародної конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вказує, що суд, проігнорувавши право на подання доказів, перебрав всупереч статті 6 Міжнародної конвенції на себе сторону обвинувача і, не зважаючи на наявність сумнівів у достовірності доказів, поданих на розгляд суду, всупереч ст. 62 Конституції України послався на них при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що судом встановлено, що ОСОБА_4 вживав алкогольні напої в день складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак суд не врахував того, що ОСОБА_4 перший раз притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, не судимий, а також те, що від вчиненого правопорушення суспільно-небезпечних наслідків не настало. Тому, враховуючи співрозмірність покарання із обставинами вчиненого правопорушення, зазначені обставини є такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а тому відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати положення ст. 22 КУпАП, а саме звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

В судовому засіданні ОСОБА_4 був відсутній, хоча належно викликався до суду, на що вказує довідка про своєчасне отримання ним відповідного смс-повідомлення.

Його адвокат Сухомудренко Б. В. подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі. Апеляційні вимоги підтримує.

Оскільки апелянтом у цій справі є саме адвокат, який подав таку скаргу в інтересах ОСОБА_4, суддя апеляційного суду вбачає можливим розглянути її за відсутністю апелянта, виходячи з її змісту, а також й за відсутності самого ОСОБА_4, який був своєчасно сповіщений про судовий розгляд і клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Така можливість передбачена положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, де вказано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження суддя апеляційного суду вбачає необхідним поновити його, виходячи з необхідності забезпечення особі права на доступ до правосуддя в частині апеляційного оскарження рішення місцевого суду, адже у матеріалах справи немає даних про конкретну дату отримання повного тексту постанови місцевого суду обвинуваченим та/чи його захисником, що є необхідною умовою для повноцінного забезпечення права на її оскарження.

Щодо суті апеляційної скарги, то, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно, й суд першої інстанції належно та обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

У матеріалах справи міститься достатньо доказів того, що ОСОБА_4 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Зокрема, факт керування автомобілем не заперечувався й самим обвинуваченим, а також підтверджується показами свідка ОСОБА_5, який був безпосередньо допитаний у місцевому суді.

Дані тесту на алкоголь вказують, що ОСОБА_4 був перевірений на стан алкогольного сп'яніння 09.06.2018 року о 23 год. 34 хв., й результат показав наявність у нього 0, 25 %, на якому ОСОБА_4 поставив свій підпис (а.с. 4). Також підписи ОСОБА_4 містяться у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2), де він вказав, що випив келих вина, а потім керував автомобілем; акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3); роздруківці з приладу, яким вимірювався стан сп'яніння (а.с. 4).

Факт керування обвинуваченим автомобілем після вживання алкоголю не заперечується й апелянтом у змісті власне самої апеляційної скарги. Тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано встановив наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, в діях ОСОБА_4

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, а також те, що від вчиненого правопорушення не настали суспільно-небезпечні наслідки, суддя апеляційного суду відхиляє, вбачаючи їх такими, що не можуть вказувати на малозначність вчиненого обвинуваченим діяння, враховуючи його значну суспільну шкідливість.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату Сухомудренку Б.В. строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу адвоката Сухомудренка Б. В. в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко