Справа № 713/1875/18
Провадження №3/713/1128/18
ПОСТАНОВА

іменем України

10.10.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та жительки с.Карапчів вул.Центральна, 156, Вижницького району Чернівецької області, тимчасово не працюючого, за ст.173-2 ч.1 ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ГП №159612 від 12.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, 12.08.2018 року близько 16-30 год., знаходячись в с.Карапчів по вул.Центральній, Вижницького району Чернівецької області, вчинила словесну суперечку з тіткою ОСОБА_2, під час якої ображала її нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру. Своїми діями вчинила правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 ОСОБА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що 12.08.2018 року після обіду поверталась з лісу в с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області та вирішила зайти в місцевий магазин. Зайшовши, побачила свою тітку ОСОБА_2, яка підійшла до неї та почала ображати нецензурною лайкою, та почала її бити. Суперечку з ОСОБА_2 не вчиняла, нецензурною лайкою не висловлювалась. Зазначила, що тітка ОСОБА_2 постійно вчиняє з нею сварки стосовно спадкового майна після смерті бабусі, через що у них неприязні відносини. Просила закрити провадження у справі, в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 ОСОБА_1.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 ОСОБА_1 з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 ОСОБА_1, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч.1 ОСОБА_1 зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 ОСОБА_1 завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 ОСОБА_1, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 ОСОБА_1 вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 ОСОБА_1.

Відповідно до ст.256 ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Стаття 173-2 ч.1 ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

З копії заяви ОСОБА_1 від 12.08.2018 року вбачається, що остання просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка 12.08.2018 року близько 16-30 год. перебуваючи на вулиці Центральній в с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, вчинила суперечку під час якої висловлювалась нецензурною лайкою та нанесла долонею по обличчю. Від написання заяви про кримінальне правопорушення та проходження СМЕ відмовилась.

З пояснень ОСОБА_1 від 12.08.2018 року вбачається, що в с.Карапчів по вул.Центральній, 186, Вижницького району проживає сестра її матері ОСОБА_2 разом з співмешканцем. 12.08.2018 року близько 16-30 год. вона перебувала навпроти будинку біля магазину. В цей час їй назустріч прийшла ОСОБА_2, яка будучи в стані сильного алкогольного спяніння почала її звинувачувати та ображати нецензурною лайкою, нанесла один удар долонею в область обличчя. В цей час ОСОБА_3 який є співмешканцем ОСОБА_2 стояв біля них та нічого не говорив. Від написання заяви про кримінальне правопорушення та проходження СМЕ відмовилась. ОСОБА_2 неодноразово погрожувала та висловлювалася в її бік нецензурними словами, у звязку із розпорядженням спадковим майном після смерті баби.

З пояснень ОСОБА_2 від 12.08.2018 року вбачається, що 12.08.2018 року близько 16-30 год. разом з співмешканцем перебувала в магазині феодалів будинку та розпивали алкогольне пиво. В цей час до магазину прийшла її племінниця ОСОБА_1 та стала ображати її нецензурною лайкою та шарпати за верхній одяг, після чого пішла додому.

З пояснень ОСОБА_3 від 12.08.2018 року вбачається, що останній зазначив, що 12.08.2018 року перебував біля магазину в с.Карапчів та бачив, що між його співмешканкою ОСОБА_2 та її племінницею ОСОБА_1 виникла суперечка, під час якої вони ображали один одного нецензурною лайкою.

Судом встановлено, що у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 відсутні докази щодо події, яка мала місце 12.08.2018 року та завдання шкоди психологічному здоровю ОСОБА_2, остання із заявою про вчинення відносно неї домашнього насильства з боку племінниці ОСОБА_1 до Вижницького ВП не зверталась. Судом встановлено, що із заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 звернулась саме ОСОБА_1, яка в судовому засіданні підтвердила пояснення дані нею працівникам поліції. Заперечила обставини викладені в протоколі.

До матеріалів справи не долучено жодних доказів вчинення ОСОБА_1 саме психологічного насильства стосовно ОСОБА_2 Даних про те, що наслідки, які передбачені в диспозиції ст.173-2 ОСОБА_1 як обовязкові, настали чи могли настати - немає.

Працівниками поліції зазначено свідком ОСОБА_3, який є співмешканцем ОСОБА_2, а тому судом до уваги вказані пояснення не беруться, оскільки є сумніви в обєктивності наданих пояснень. Інших свідків та очевидців працівниками поліції не встановлено, пояснень до протоколу не долучено.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом ( посадовою особою ) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад ОСОБА_1, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 ОСОБА_1, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 ОСОБА_1, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 ОСОБА_1, Суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 ОСОБА_1, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич