Справа № 752/111/18 Суддя в суді першої інст. - Колдіна О.О.
Провадження: 33/824/91/2018 Суддя-доповідач - Полосенко
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та адвоката Вознюка В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вознюка В.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 02.01.2018 року о 00 год. 05 хв. водій ОСОБА_2керував автомобілем НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі, 1-Б в м.Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Вознюк В.А. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог адвокат зазначає, що 02 січня 2018 року приблизно о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем Субару, по вулиці Кільцева дорога в м. Києві, був зупинений працівниками патрульної поліції. Дані працівники поліції повідомили, що причиною зупинки є відпрацювання міста Києва та вони просто перевіряють документи.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_2 не було порушено правил дорожнього руху, що підтверджується відсутністю складення відносно нього будь-якого іншого протоколу про порушення правил дорожнього руху, а отже, згідно Закону України «Про Національну поліцію», працівники патрульної поліції не мали законного права зупиняти його транспортний засіб.

Вказує на те, що відповідно до частини 2 статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, проте на зауваження ОСОБА_5 про незаконне зупинення його транспортного засобу, дані працівники поліції почали казати йому, що він перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Також апелянт зазначає, що матеріали про адміністративне правопорушення містять розбіжності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем 02 січня 2018 року в 00 год. 05 хв., протокол про адміністративне правопорушення складений 02 січня 2018 року в 00 год. 16 хв., а в поясненнях від свідків відібрані 01 січня 2018 року та в них зазначено, що вони були запрошені для складання протоколу саме 01 січня 2018 року в 00 год. 10 хв., проте судом першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі не взято до уваги зазначеного.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його адвоката в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 446306 від 02.01.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо гр. ОСОБА_2, який відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння у встановленому законом порядку.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Вознюка В.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко