Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1750/18
Провадження № 3/553/739/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.09.2018м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ТОВ «БК «Полтава-Білд», громадянки України, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, -

за ст. 41 ч.1 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

31.07.2018 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення по ч.1 ст.41 КУпАП, ч.1,2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці», ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 ЗУ «Про відпустки», ч.1 ст.116 КЗпП України, а саме: згідно відомості на виплату заробітної плати через банк №39/1 за травень 2018 року від 08.06.2018 року та платіжного доручення №5392 від 08.06.18 року, виплату заробітної плати за травень 2018 року проведено 08.06.2018 р. на загальну суму 132662,29 грн.

Вищевказане свідчить про порушення вимог ч.1,2 ст.115 КЗпПУ, ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Наказом № 27-К від 29.03.2018 року та згідно заяви від 29.03.2018 року водію автотранспортних засобів ОСОБА_2 надано частину щорічної основної відпустки з 10.04.2018 року по 20.04.2018 року терміном на 11 календарних дні. Виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки проведено 08.05.2018 року, що підтверджує відомість на виплату через банк №34/1 від 07.05.2018 року, де за порядковим номером 11 значиться прізвище ОСОБА_2 та платіжне доручення №5290 від 08.05.2018 року. Будь-які документи, що підтверджують бажання працівника виплатити заробітну плату за час щорічної відпустки у інші періоди не надано. Подібні порушення були виявлені і стосовно інших працівників.

Вказане вище свідчить про порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки, не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Наказом № 45-К від 01.06.2018 року звільнено провідного інженера ОСОБА_3 з 01.06.2017 року за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України. Виплату належних працівникові сум при звільненні проведено 08.06.2018 року (відомість на виплату грошей через банк №39/1 за травень 2018 року, де за порядковим номером 14 значиться прізвище ОСОБА_3 сума 6566,64 грн.). Відповідно до табеля обліку використання робочого часу за червень 2018 року в день звільнення 01.06.2018 року ОСОБА_3 відпрацьовано 8 годин. Наказом № 35-К від 27.04.2018 року звільнено різноробочу ОСОБА_4 з 27.04.2017 р. за угодою сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України. Виплату належних працівникові сум при звільненні проведено 07.05.2018 року (відомість на виплату грошей через банк № 35 за квітень 2018 року, де за порядковим номером 3 значиться прізвище ОСОБА_4 сума 1048,95 грн.). Відповідно до табеля обліку використання робочого часу за квітень 2018 року в день звільнення 27.04.2018 року ОСОБА_4 відпрацьовано 8 годин. Подібні порушення були виявлені і стосовно інших працівників.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала та пояснила, як викладено вище.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

На підставі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 31.07.2018 року №ПЛ1630/170/АВ/П/ПТ, Актом перевірки, матеріалами справи в сукупності.

Крім того, згідно Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому ст. 4 вказаного Закону.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 41 ч.1 КпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

На постанову може бути принесено апеляцію протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5