Справа № 344/8817/18
Провадження № 33/779/468/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.08.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просив постанову суду скасувати як незаконну, у зв'язку із порушенням судом вимог діючого законодавства, зокрема ст.ст.268, 271 КУпАП в частині порушення права на захист. Водночас подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з зазначенням причин його пропуску, та просив поновити строк. В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення, посилався на те, що суддя, в оскаржуваному рішення зазначив, що захисник просить відкласти слухання по справі внаслідок перебування ОСОБА_2 на лікуванні, проте захисник обґрунтовував причину відкладання своїм перебуванням за кордоном. Вважає, що суд істотно порушив вимоги ст.ст. 268, 271 КУпАП, прийнявши рішення у відсутність сторін за наявності клопотання про перенесення судового засідання. звертає увагу на те, що судом першої інстанції, також у порушення вимог закону, не було задоволено його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. За вказаних обставин просить закрити провадження по справі.

Постановою судді встановлено, що 11.06.2018 року о 00-10 год. в м. Івано-Франківськ по вул. Івасюка, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «BMW 320» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме:різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, його захисник ОСОБА_3, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 повідомили, що жодних заяв та клопотань до початку апеляційного перегляду поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, та на адресу електронної пошти суду не надсилали. Просили поновити строк на апеляційне оскарження з причин зазначених у клопотанні. Підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу - задовольнити, постанову судді - скасувати, прийняти нову, виходячи з наступних підстав.

З постанови судді вбачається, що «ОСОБА_2 та його захисник в судове засідання не з'явилися, захисник ОСОБА_3 надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням ОСОБА_2 на лікуванні. Крім того, аналогічне клопотання було надіслано ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, призначеного 30.07.2018 року». Внаслідок чого, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що такі дії є зловживанням правом на відкладення розгляду справи та затягуванням строків розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності, та приймає рішення 20.08.2018 року у відсутність як особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 (а.п. 24).

Проте вважаю, що процесуальна поведінка як особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, так і його захисника ОСОБА_3. не давали суду правових підстав визнати факт зловживання ними правом на відкладення розгляду справи та розглянути справу без їх участі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Як вбачається з матеріалів провадження, перше судове засідання було призначено на 10.07.2018 року о 13-45 год. (а.п. 9), проте повістка про виклик не була вручена особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, внаслідок закінчення встановленого строку зберігання, що вбачається з довідки Укрпошти (а.п. 12 зворіт). Одночасно ОСОБА_2 було повідомлено про час розгляду справи СМС-повідомленням (а.п. 13).

Між тим, справу було відкладено та наступне судове засідання, яке було призначено на 30.07.2018 року о 09-30 год., проте 27.07.2018 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду по справі, у зв'язку із тим, що з 26.07.2018 року він перебуває на стаціонарному лікуванні, з долученням до нього відповідної довідки (а.п. 16-17).

За вказаних обставин судове засідання перенесено на 20.08.2018 року о 09-20 год., проте до суду першої інстанції 16.08.2018 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_2 з проханням відкласти судове засідання, внаслідок того, що він з 17.08.2018 року буде знаходитись за кордоном, з долученням до нього договору про надання правової допомоги від 16.08.2018 року (а.п. 18-23).

З наведеного вбачається, що судді достеменно було відомо про те, що з 16.08.2018 року інтереси ОСОБА_2 представляє захисник ОСОБА_3, проте суддя прийняв рішення по суті у відсутності як ОСОБА_2 так й його захисника.

В своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене вище свідчить, що як особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, так і його захисник ОСОБА_3, діяли в межах своїх прав, які прямо передбачені в ст. 268, 271 КУпАП.

За вказаних обставин неможливо визнати, що захисник ОСОБА_3 демонстрував небажання брати участь в судовому засіданні з метою затягування розгляду по справі, про це також свідчить надана ним копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон з відповідними відмітками про виїзд 16.08.2018 року та повернення на територію України 23.08.2018 року, яка долучено до апеляційної скарги.

Вказане підтверджує обґрунтованість клопотання захисника про відкладення розгляду справи в суді першої інстанції та завчасне інформування про це суд першої інстанції (а.п. 25).

Крім того, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, тобто задоволення клопотання захисника про перенесення судового засідання на інший час, не вплинуло б на вказані строки, оскільки адміністративне правопорушення було вчинене 11.06.2018 року, а останнім днем накладення стягнення, у разі визнання особи винуватою, - 11.09.20.2018 року.

Виходячи з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що постанову суду необхідно скасувати, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено істотне порушення вимог закону щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності так і його захисника на участь у розгляді справи, чим порушено право на захист.

Перевіряючи клопотання апелянта в частині причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що викладені в ньому підстави пропуску є поважними.

В якості причини пропуску строку апелянта зазначив наступне: справа розглянута у відсутність як ОСОБА_2, так й його захисника ОСОБА_3, не зважаючи на клопотання захисника про перенесення слухання по справ; на офіційному сайті судової влади (Єдиний реєстр судових рішень) була відсутня інформація щодо цієї справи до 30.08.2018 року; заява про видачу копію судового рішення здана в канцелярію суду 30.08.2018 року, проте у зв'язку із перебуванням судді Руденка Д.М у відпустці копію судового рішення отримано 10.09.2018 року, що підтверджується відомостями, що містяться в талоні на видачу копій судових документів.

Вказані твердження апелянта відповідають дійсності, оскільки як встановлено вище, суд дійсно прийняв рішення у відсутність як ОСОБА_2, так й його захисника ОСОБА_3; копія судового рішення на адресу вказаних осіб не направлялась; звернення захисника із заявою про видачу копії судового рішення датоване 30.08.2018 року та згідно талону на видачу копії судових документів №36321/18, який долучений до апеляційної скарги, час видачі судового рішення зазначений як 03.09.2018 року.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, клопотання про поновлення строку належить задовольнити, поновити захиснику ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2., строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови суду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 стверджував, що він не керував транспортним засобом, тому дії працівників поліції в частині запропонування йому пройти огляд на стан сп'яніння вважає незаконними, а його притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставною.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши пояснення апелянта та його захисника, вважаю встановленим, що 11.06.2018 року о 00-10 год. в м. Івано-Франківськ по вул. Івасюка, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «BMW 320» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №161673 від 11.06.2018 року складеного у присутності двох свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.п. 1); 2) поясненнями свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_6, згідно яких, водій ОСОБА_2 транспортного засобу «BMW 320» н.з. НОМЕР_1, в районі нічного клубу «Ельдорадо», рухався по дорозі на великій швидкості(а.п. 2, 5); 3) поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які підтвердили наявність у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, зокрема: різкий запах алкоголю, поведінка, що не відповідає обстановці, та те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу як з використання технічного засобу «Драгер», так й в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері, що також було засвідчено їх підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №161673 від 11.06.2018 року (а.п. 3-4).

До матеріалів провадження також долучені два диски, на яких міститься відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які були оглянуті судом апеляційної інстанції в ході апеляційного перегляду(а.п. 7).

Так, на диску №2 міститься відеозапис, з якого вбачається, що транспортний засіб марки «BMW 320» н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2, який не заперечую факту, що автомобіль належить йому, проте стверджує, що він ним не керував. Працівник поліції у присутності свідків пропонують ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров'я, на що ОСОБА_2 відмовляється.

Зміст відеозапису та зафіксовані на ньому дії та поведінка ОСОБА_2, а також пояснення свідків, свідчить про те, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, тобто виконував функції водія.

Наведеними вище доказами також підтверджується той факт, що працівники поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_2 діяли відповідно до приписів як ст. 266 КУпАП та й приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналізуючи вказаний відеозапис та матеріали справи, доходжу висновку, що наданими суду матеріалами поза всяким розумним сумнівом доведено як факт керування саме ОСОБА_2 транспортним засобом, так і його відмову у проходженні огляду на стан сп'яніння у передбаченому законом порядку.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння містить в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_2, є склад даного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративного правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

В той же час, згідно приписів ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Отже, на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.08.2018 року, щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло