П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., за участю адвоката - Федорова О.С., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 офіційно не працюючого,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 189933 від 29 серпня 2018 року вбачається, що 29 серпня 2018 року о 12 годині 10 хвилин по б-ру Верховної Ради в м. Києві ОСОБА_2, керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці дуже розширені, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив суду, що дійсно 29 серпня 2018 року о 12 годині 10 хвилин по б-ру Верховної Ради в м. Києві його було зупинено інспекторами під час руху транспортним засобом «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1. В подальшому, інспектори запропонували пройти йому медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння, на що він відмовився, так як не мав часу, а мав негайно їхати до власної дитини, оскільки останній накладали гіпс у лікарні. При цьому, він пропонував інспекторам пройти медичний огляд на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер». Крім того, зазначив, що вказаний патруль вже його зупиняв через можливість виявлення ознак наркотичного сп'яніння. Щодо обставин такої зупинки пояснив суду, що спочатку його було зупинено, як пішохода з підозрою на вживання наркотиків, а після того, як його оглянули, інспектори його відпустили. Він підійшов до автомобіля та почав рух на транспортному засобі, після чого його наздогнали та зупинили.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, відеозапис з нагрудної камери, долучений на дисковому носії до матеріалу, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб'єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як роз'яснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п. 2, 4, 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається зі змісту адміністративного матеріалу, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказані факти також підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери, дослідженої судом у судовому засіданні. Сам факт відмови від проходження медичного огляду на виявлення наявності або відсутності наркотичного сп'яніння не заперечувався ОСОБА_2

При цьому, суд критично ставиться до посилань ОСОБА_2 на те, що останній поспішав до своєї дитини, якій накладали гіпс, а також на те, що він пропонував пройти медичний огляд за допомогою приладу «Драгер», оскільки спеціальний прилад «Драгер» не може бути використаний з метою виявлення відсутності або наявності стану наркотичного сп'яніння в особи, оскільки принцип його роботи передбачає процедуру використання газообміну та використовується, як прилад для визначення стану перебування в стані алкогольного сп'яніння, в той час як визначення наявності наркотичного сп'янінні передбачає необхідність відібрання відповідний зразків біоматеріалу людини для аналізу крові останньої, враховуючи термін дії та структурні властивості наркотичних засобів, їх аналогів або прекурсорів. Також, факт перебування дитини ОСОБА_5 у медичному закладі - Консультативно-діагностичному відділенні Центр «Дитяча лікарня» та накладення останній гіпсової лонгети, що підтверджується довідкою, виданою даною медичної установою, не може слугувати підставою визнання відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду поважною, оскільки останній не був позбавлений можливості проведення такого медичного огляду за власною ініціативою у відповідному медичному закладі після відвідання власної дитини у медичному закладі.

При цьому, в судовому засіданні також було встановлено на підставі пояснень самого ОСОБА_2, що останній в неділю напередодні зупинки його інспекторами поліції дійсно вживав наркотичні засоби, проте на день зупинки його інспекторами поліції він, на його думку, не мав жодних ознак наркотичного сп'яніння. Вказані доводи ОСОБА_2 суд сприймає критично з позиції належності поведінки ОСОБА_2, як водія транспортного засобу, що являється джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи те, що безпосередньо водій транспортного засобу бере на себе відповідальність за керування таким транспортним засобом, а також беручи до уваги те, що наркотичні засоби мають різну ступінь виведення останніх з організму людини, що неможливо встановити наочним оглядом особи, що такі засоби вживала напередодні.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи надані суду докази з позиції належності та допустимості, враховуючи відмову ОСОБА_6 від проходження огляду на стан сп'яніння, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 т. ст. 130, ст.ст. 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок (отримувач коштів УК у Дніпровському районі м. Києва, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП) , МФО 899998 , р/р 6005 , код класифікації доходів бюджету 22030101).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя: