АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2188/2018 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Агафонов С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.252 КУпАПне забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; зазначає, що ОСОБА_4 не керував автомобілем Мерседес-Бенц, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, оскільки відповідно до протоколу серії БД №041424 від 17.03.2018 він передав керування ОСОБА_5, а суд притягнув його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто суд вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано, на що обґрунтовано вказується в апеляційній скарзі.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність: за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.2.9.а Правил дорожнього руху України); передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п.2.9.г Правил дорожнього руху України); за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (г) ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 17 березня2018 року о 20:30 год. по вул. Яблонській, 20 в м. Києві керував автомобілем марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, за згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосування спеціально технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результата тестування - 1,62 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що вина ОСОБА_4 підтверджується даними протоку про адміністративне правопорушення, результатом тестування, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів, письмовими пояснення свідків та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до данихпротоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 041424 від 17.03.2018 ОСОБА_4 17.03.2018 о 20 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Яблонській, 20 передав керування транспортного засобу водію ОСОБА_5, який керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 г ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до данихпротоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 041423 від 17.03.2018 ОСОБА_5 17.03.2018 о 20 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Яблонській, 20 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За результатами огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» встановлено 1, 72 проміле.

Тобто, суд порушив вимоги ст. 280 КУпАП, не з'ясував фактичні обставини справи, перерахував докази у своєму рішенні без належного їх дослідження, а відтак дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у порушенні ним п. 2.9. а ПДР України.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 041424від 17.03.2018 ОСОБА_4 власноруч зазначив, що передав керування автомобілем ОСОБА_5

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_4 винним та притягнув до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.9. (а) ПДР України (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), оскільки протокол про адміністративне правопорушення за даним пунктом ПДР України щодо ОСОБА_4 не складався.

Дослідивши у судовому засіданні наявні докази та оцінивши їх у сукупності апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.9 г ПДР України, тобто у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, про що і складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 041424 від 17.03.2018.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За правилами ч. 2ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, яке мало місце 17 березня 2018 року, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАПпідлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.9 (г) ПДР України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 - закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4задовольнити частково.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_4 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.9 (г) ПДР України, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло