ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ Вінницької області 02.02.2012 року, РНОКПП НОМЕР_2 , молодшого сержанта, який займає посаду командира відділення НОМЕР_3 ЗСУ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив :

До суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого він 03.11.2017 року об 11.35 годині в м. Волноваха по вул. Чижевського, буд. 1, керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом Ford Sierra, номерний знак НОМЕР_4 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, млява мова, тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду та продуття алкотеста Драгер відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, та пояснив, що 03.11.2017 р. приблизно об 11.00 годині він від`їхав від військової частини за дорученням командира батареї. Спиртні напої не вживав, ознак сп`яніння не мав, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі або проходження огляду сертифікованим спеціальний технічним засобом на стан сп`яніння не відмовлявся, його пояснення та пояснення військовослужбовців, які перебували в автомобілі інспектор поліції до уваги не прийняв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, … а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свідок ОСОБА_3 показав суду, що 03.11.2017р. приблизно об 11.00 годині він знаходився в автомобілі, в якості пасажира при вищезазначених обставинах. ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння не мав, алкогольні напої не вживав. Однак працівники поліції його пояснення до уваги не приймали.

Свідок ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення.

Як вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобі, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Наявних ознак сп`яніння, які визначені п. 3 Інструкції ОСОБА_1 не мав, що підтверджено показами свідків, які були присутні при зупинці та складанні протоколу.

Крім того, суду наданий відеодоказ події, який оглянутий в судовому засіданні, однак з нього неможливо встановити дату та час запису, сам запис не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з відео неможливо встановити наявність ознак алкогольного сп`яніння. Нестійка хода не зафіксована, млява мова, тремтіння рук не встановлені, про що також не зазначається під час запису, тому суд вважає, що даний запис не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення

Неявка в судове засідання понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які викликалися судом у встановленому порядку, позбавляє суд можливості спростувати доводи ОСОБА_1 та показання свідків у частині відсутності ознак сп`яніння та пропонування пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі або проходження огляду сертифікованим спеціальний технічним засобом на стан сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушенні не вказані докази, на яких ґрунтується висновок про наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що також повністю спростовано показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не додано жодного іншого доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та факт відмови останнього від проходження огляду, що є основною складовою диспозиції статті 130 КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган, (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. При цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази вчинення порушення.
Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 130, 221, 247, 280, 284, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук