Номер провадження: 33/785/1241/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді Кравця Ю.І., з участю секретаря судового засідання Бєляєвої А.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_3, потерпілого - ОСОБА_4, представника потерпілого - ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, захисника ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. від 23.07.2018 року,

встановив.

Зазначеною постановою судді ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 141931 від 20.06.2018 року, було встановлено, що 20.06.2018 року близько 23 годин 30 хвилини, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1, в м. Одесі, по вул. Рішельєвська, 23а, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Ford, державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3, захисник ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального, порушує питання щодо скасування постанови, та просить провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає висновки суду про те, що водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, що призвели до ДТП таким, які не знайшли свого підтвердження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 рухався у смузі руху на легковому автомобілі поблизу регульованого перехрестя з безпечної дистанції та інтервалу, не перебуваючи у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння, що підтверджується медичним висновком. Також зазначив, що транспортний засіб, який рухався попереду, марки Ford, державний номер НОМЕР_2 несподівано здійснивши небезпеку для руху, не зменшивши швидкість руху, не надавши перевагу пішоходам, не включивши лівий поворотник, почав здійснювати поворот наліво, внаслідок чого ОСОБА_2 змушений був змінити швидкість та напрямок руху, у результаті чого виникло зіткнення зазначених транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень та утворення дорожньо-транспортної пригоди та, як наслідок, притягнення саме ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП. ОСОБА_2 вважає, що у вчиненні ДТП винен саме водій автомобілю, який рухався попереду, оскільки саме він порушив Правила дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши пояснення водія ОСОБА_4 та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на докази: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, схему дорожньо- транспортної пригоди.

Однак згідно пояснень водія ОСОБА_2, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, він 20.06.2018 року керував автомобілем марки Mitsubishi Lancer та рухався в м. Одесі, по вул. Рішельєвська у лівій смузі руху. Автомобіль Ford, який рухався попереду, при виїзді на перехрестя з вул. Єврейською, здійснив поворот на ліво, при цьому увімкнувши сигнал повороту в останній момент. Враховуючи наявність перешкоди, він не мав можливості запобігти зіткненню з автомобілем Ford.

Водій автомобілю Ford ОСОБА_4 в поясненнях, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначав, що він 20.06.2018 року рухався в м. Одесі, по вул. Рішельєвська та, увімкнувши покажчик лівого повороту, почав здійснювати поворот на ліво на вул. Єврейську. Зупинившись з метою надання можливості переходу пішоходів, він почув удар в його автомобіль.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 стверджував, що він рухався у середній смузі дороги, оскільки ліва смуга була зайнята парканом, на підтвердження чого надав запис з відеореєстратора, який встановлено в його автомобілі.

При досліджені зазначеного відеозапису, судом встановлено, що автомобіль ОСОБА_4 рухався в м. Одесі, по вул. Рішельєвська у середній смузі дороги та при під'їзді до вул. Єврейська почав здійснювати поворот ліворуч з середньої смуги дороги. При цьому перешкод для руху автомобіля у лівій смузі не було, як і не було у цей час пішоходів, які переходили дорогу по пішохідному переходу, що спростовує твердження ОСОБА_4

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль марки Mitsubishi Lancer під керуванням ОСОБА_2, рухався у лівій смузі руху, що підтверджується характером пошкоджень автомобілів.

Так, згідно доданих ОСОБА_2 матеріалів фотофіксації механічних пошкоджень транспортних засобів, з якими погодився в судовому засіданні ОСОБА_4, автомобіль ОСОБА_2 у результаті зіткнення зазнав механічних пошкоджень з правого переднього боку та автомобіль ОСОБА_4 отримав механічних пошкоджень з лівого заднього боку.

Зазначене свідчить про порушення водієм, що рухався у правій смузі дороги, при здійсненні повороту ліворуч пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року.

Так, п.10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 Правил дорожнього руху встановлено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов до висновку, що порушення ОСОБА_2 пункту 13.1 Правил дорожнього руху, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, яке стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Всі перераховані вище обставини своїй сукупності, дають можливість апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 пункту 13.1 Правил дорожнього руху, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівником ІПП не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на суб'єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, захисника ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.07.2018, якою ОСОБА_2 визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І.Кравець