Справа № 569/9720/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

17 травня 2018 року о 00 год. 55 хв., в м. Рівне по вул. Відінська, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest № 6810» та у медичному закладі, водій ОСОБА_1відмовився в присутності двох свідків, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 048863 від 17.05.2018 року.

Крім того, 17 травня 2018 року о 02 год. 11 хв., в м. Рівне по вул. Кн. Ольги, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком № 381 від 17.05.2018 року, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 048863 від 17.05.2018 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин є можливим об'єднати адміністративні матеріали в одне провадження та розглядати одночасно.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та просив суд закрити провадження у справі у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 та 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 251 та 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 048863 від 17.05.2018 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого на запит суду працівниками поліції, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а лише наполягав на тому, щоб спочатку розглянули матеріали про порушення ним, зі слів працівників поліції, п. 8.7.3. е Правил дорожнього руху України, а потім проводити процедуру огляду на місці зупинки транспортного засобу, проте працівники поліції вказали, що розцінюють це як відмову у проходженні огляду та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 097453 від 17.05.2018 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, в ході судового розгляду справи стосовно ОСОБА_1 судом було встановлено, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого 17 травня 2018 року о 02 год. 20 хв. вказано, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.

Проте, вказані в направленні інспектором поліції ознаки алкогольного спяніння повністю спростовуються Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 381 від 17 травня 2018 року, складеним лікарем КЗ «РОЦПЗН» о 02 год. 27 хв. 17 травня 2018 року, оскільки, в графі № 17 даного Акту вказано: запах алкоголю з рота відсутній; в графі № 10 зазначено: поведінка обстежуваної особи: напружена, роздратована, скарг з приводу проведення огляду не висловлює; в графі № 12 вказано, що мовна здатність непорушена.

Разом з тим, результати тестування на алкоголь до Висновку № 381 (тест № 21645), зроблений за допомогою газоаналізатора «Аlcotest 6810» (прилад № АRВЕ - 0021) 17.05.2018 року о 02 год. 35 хв. стосовно ОСОБА_1, вказують показник у 0,19 проміле, тобто в межах допустимої норми.

Натомість в Акті не підтверджено результати тестування на алкоголь до Висновку № 381 стосовно ОСОБА_1 з показником у 0,22 проміле.

Таким чином, долучена до матеріалів справи копія роздруківки тесту на алкогольне спяніння, проведеного 17 травня 2018 року за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager № 6810» не відповідає даним вказаним в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 381 від 17.05.2018 року.

Окрім того, щодо засобу вимірювальної техніки, яка застосовувалася при проходженні ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі КЗ «РОЦПЗН» - «Alkotest Drager № 6810» слід зазначити наступне.

Як вбачається з доданої захисником «Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Alkotest Drager № 6810», умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що прилад має проходити калібрування кожні шість місяців.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №1314-VII у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Статтею 17 даного Закону передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 23 «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015 р. № 374 та пп.5) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» газоаналізатори відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, оскільки використовуються у сфері контролю безпеки дорожнього руху.

Згідно законодавчого визначення термінів «калібрування» та «калібрувальні лабораторії», наведеного в ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»: калібрування - це сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов'язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; калібрувальна лабораторія - це підприємство, організація або їх відокремлений підрозділ, що здійснює калібрування засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до положень Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій» (ДСТУ ІSO/ІЕС 17025:2006), затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 375 від 27.12.2006 року, калібрувальні лабораторії повинні відповідати вимогам цього стандарту та пройти акредитацію (атестацію) й мати відповідний сертифікат.

До листа КЗ «РОЦПЗН» № 1529 від 27.06.2018 року було долучене Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 7А/70 від 16.04.2018 року, згідно якого «Аlcotest 6810», заводський № АRВЕ - 0021 пройшов повірку 16.04.2018 року. Однак, це не є доказом калібрування цього засобу вимірювальної техніки у відповідності до Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій» (ДСТУ ІSO/ІЕС 17025:2006), затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 375 від 27.12.2006 року.

Більше того, в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про калібрування засобу вимірювальної техніки «Аlcotest 6810», заводський № АRВЕ 0021, яке відповідає вимогам п. 5.10.2., п. 5.10.4. Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій» (ДСТУ ІSO/ІЕС 17025:2006), затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 375 від 27.12.2006 року.

Варто зауважити також, що строк дії свідоцтв про державну реєстрацію № 7661/2007 від 10.02.2010 року - «Прилади електродіагностичні «Аlcotest Plus com, Аlcotest 6510, Аlcotest 6810» виробництва Drager Satefy AG &aсь; Co.KGaA (Germany) закінчився ще 10.02.2015 року. Вказане підтверджується листом МОЗ України № 18.3.-04/53/1076-18/18276 від 17.07.2018 року. Окрім того, в даному листі за підписом Заступника Міністра охорони здоровя України зазначено, що використання медичних виробів - «Газоаналізатори Drager Аlcotest», які були завезені та реалізовані на території України та введені у експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо калібрування та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 складені з порушенням законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін