Справа № 730/941/18 Головуючий у 1 інстанції Тіслюк І.І.
Провадження № 33/4823/28/18
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року місто Чернігів

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, його захисника -адвоката Поліщука Д. І.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель АДРЕСА_1, з повною освітою, одружений, який має двох неповнолітніх дітей, працює водієм на СТО «Укравтогідравліка» у м. Києві,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом визнано доведеним, що 08 липня 2018 року близько 09 години 40 хвилин, на 14 км автодороги Чернігів-Грем'яч, був зупинений ОСОБА_1, який керував автомобілем марки «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння та на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду, у визначеному законом порядку, в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, мотивуючи тим, що висновок суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є передчасним.

Під час зупинки транспортного засобу та оформлення матеріалів поліцейським були порушені вимоги закону щодо направлення водія для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров'я. Зокрема, тільки дві із вказаних поліцейським у протоколі ознак, відносяться до ознак алкогольного сп'яніння. Третя ознака, почервоніння очей, викликає недовіру, чи міг поліцейський об'єктивно її визначити зранку.

Звертає увагу на те, що законодавством визначено як мінімум чотири види сп'яніння, а зважаючи на відсутність у поліцейського медичної освіти, а також враховуючи, що процедура визначення стану сп'яніння здійснюється виключно із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або процедур і засобів у медичному закладі, працівники поліції позбавлені можливості достовірно за зовнішніми ознаками визначити в якому саме стані сп'яніння можливо перебуває підозрювана у такому стані особа.

Аналіз ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п. 12 Розділу ІІ Інструкції надає підстави вважати, що первинне проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів є обов'язковим та передує направленню особи для огляду до медичного закладу.

Факт перебування його у стані алкогольного сп'яніння міг бути визначений двома способами, жоден з яких не був реалізований, отже слід дійти висновку про недостовірність його перебування у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Звертає увагу, що поліцейський не пропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, що підтверджено відсутністю у матеріалах справи направлення до медичного закладу. Стверджує, що не відмовлявся від такого огляду,оскільки навіть не отримував такої пропозиції, а в подальшому самостійно пройшов огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, де підтвердив свою тверезість та надав відповідну довідку суду.

Свідки, що були запрошені поліцейським, з ним особисто не спілкувались, з їх пояснень не зрозуміло, які саме обставини та факти вони засвідчують, а їх пояснення надані не у вільній формі, а на стандартному бланку патрульної поліції. У судовому засіданні вказані свідки не допитувались.

Крім того, його своєчасно не було повідомлено про дату та час розгляду справи. Про час судового засідання він дізнався перед самим судовим розглядом, а не за три доби, як того вимагає закон. Відповідно він був позбавлений можливості реалізувати свої права, скористатися правовою допомогою, оскільки було недостатньо часу для пошуку та залучення особи, яка надає правову допомогу.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, пояснюючи, що їхав автомобілем у справах, на 14 км автодороги Чернігів-Грем'яч, поліція зупиняла усіх водіїв і надавала трубки продувати. Він відмовився продути, оскільки в ту саму трубку дихали інші люди. Проїхати до медичного закладу, йому ніхто не пропонував. Він був абсолютно тверезим, йому надали тимчасовий талон і він продовжив рух на автомобілі. Про те, що необхідно було пройти медичне обстеження протягом двох годин після зупинки його працівниками поліції, дізнався запізно.

Захисник -адвокат Поліщук Д. І. підтримав доводи апеляційної скарги звертаючи увагу на допущені порушення при проведенні візуального огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, на не відсторонення водія від керування транспортним засобом, на неповноту судового розгляду справи та необґрунтованість висновків суду.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Після отримання матеріалів судовий розгляд був призначений на 08 серпня 2018 року. У порядку ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, суд першої інстанції завчасно направив судову повістку правопорушнику, яку останній отримав 04 серпня 2018 року, про що у матеріалах справи міститься зворотнє повідомлення з підписом особи (а.с.6).

У зв'язку з необхідністю допиту свідків та поліцейського, який складав протокол, судовий розгляд з 08 серпня був відкладений на 30 серпня 2018 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений під час відкладення справи під розписку, за три тижні (а.с.10).

Тому, посилання апелянта на порушення його права на захист та несвоєчасне повідомлення про судове засідання, не відповідають дійсності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 08 липня 2018 року о 09 годині 40 хвилин на 14 км автодороги Чернігів - Грем'яч ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ 525», державний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у медичному закладі та за допомогою приладу «Драгер» ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Свідки відмови від проходження огляду водія ОСОБА_1 на стан сп'яніння, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на виклики в суд першої інстанції та в апеляційний суд не прибули.

Відповідно до п. 1. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, до ознак алкогольного сп'яніння відносять : запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При описаних поліцейським ознаках алкогольного сп'яніння, водій ОСОБА_1 на порушення вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, не був відсторонений від керування транспортним засобом, автомобіль не поміщався на стоянку чи штрафмайданчик.

Текст протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №000270 від 08.07. 2018 року вказує на те, що не усі його розділи заповнювалися одночасно. Ознаки алкогольного сп'яніння та відмова від проходження огляду водія дописувались, так само як посада та прізвище особи, яка складала протокол ( а. с.1).

На порушення вимог ст. 245 КУпАП, суд першої інстанції всебічно повно та об'єктивно не з'ясував усі обставини справи, відклавши судове засідання для виклику свідків та поліцейського, не вжив, заходів для їх явки, не спростував заперечення особи, щодо якої був складений протокол, внаслідок чого прийняв необґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Запис у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 «згоден, прошу обмежитись мінімальними санкціями», не є доказом його винуватості в порушенні Правил дорожнього руху. Навпаки, при розбіжностях в поясненнях водія, суд повинен був їх з'ясувати причини таких розбіжностей. ОСОБА_1 вказував, що він розгубився і не знав, що робити, а тому написав, що йому сказали.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте, така вимога поліцейського не може бути довільною. Якщо проведення такого огляду пропонувалось без вагомих на те причин та ознак, винуватість водія в порушенні Правил дорожнього руху, відсутня.

Відсутність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2018 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження в справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець