ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року смт. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

за ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Підволочиським ВП ГУНП у Тернопільській області 05 червня 2018 року надіслано до суду адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 ст. 124 КпАП України.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення зокрема :

-серії БР № 021008 від 30 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 керуючи мопедом «АЛЬФА» на а/д Поплави Скалат, під час руху не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував своєчасно на її зміну, створив перешкоду іншому учаснику дорожнього руху ОСОБА_2, що рухався по заду, допустив зіткнення із мотоциклом НОМЕР_1, чим завдав механічні пошкодження транспортним засобам, порушивши п. 2.3 (Б,Д), 10.1;10.4 ПДР України, вчинивши правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України;

-

-серії БР № 021007 від 30 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 17 вересня 2017 року близько 21:05 год. керуючи мопедом марки «АЛЬФА» на а/д Скалат Поплави з явними ознаками алкогольного спяніння, під час руху допустив дорожньо-транспортну пригоду, від проходження освідчення та здачі крові на вміст алкоголю відмовився в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України;

Таким чином орган досудового розслідування інкримінує громадянину ОСОБА_1 вчинення адміністративних правопорушень, що передбачені ст.124 КпАП України, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також ч.1 ст. 130 КпАП України, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Будучи допитаним у судовому засіданні, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду пояснив, що 18 вересня 2017 року близько 21:15 год. він рухався рухався проїзною частиною автодороги Скалат Поплави у бік с. Поплавів Підволочиського району Тернопільської області. В попутному напрямку позаду нього рухався інший учасник дорожнього руху також на мотоциклі. Вирішив уступити йому дорогу, оскільки їхав повільніше і з цією метою прийняв вправо. В цей час водій мотоцикла що рухався позаду нього, здійснюючи обгін з лівої сторони, здійснив наїзд на керований ним транспортний засіб. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки навпаки уступав йому дорогу, однак інший водій обганяв його уже за межами дорожнього покриття з лівої сторони, що є неприпустимим. Тому вважає, що у його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Крім того працівниками поліції відносно нього був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, тобто відмова від проходження огляду на стан спяніння. Категорично заперечив, що вживав алкогольні напої, вказане і підтверджується наданою з лікарні довідкою, а після отриманої травми був доставлений до Скалатської КЦРЛ і через тяжкість травм його перевезли до Тернопільської обласної лікарні. Знаходячись у напівпритомному стані не виключає що міг підписувати якісь документи, проте які саме і їх який їх зміст не розумів в силу тяжких травм. Крім того, йому незрозуміло з чого працівник поліції дійшов висновку, що він керував мопедом з явними ознаками алкогольного спяніння, оскільки ДТП сталась 17 вересня 2017 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений 30 травня 2018 року. Будь-яких інших доказів які б свідчили про те, що він був у нетверезому стані в матеріалах справи відсутні. Зважаючи на викладене просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та проаналізувавши зібрані у справі докази у їх повній сукупності приходить до переконання про закриття справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України виходячи з наступних міркувань:

Постановою ГУНП в Тернопільській області від 30 квітня 2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 18 вересня 2017 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Копії постанови та окремих матеріалів відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направити начальнику Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області для притягнення до адміністративної відповідальності.

Як встановлено органами досудового розслідування 17 вересня 2017 року близько 21.00 год. водій ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9 (в) ПДР України, керуючи не зареєстрованим в уповноваженому органів МВС України, технічно справним мопедом «АLFA ZS 50 F», рухався проїзною частиною автомобільної дороги С201226 «Скалат-Поплави» у бік с. Поплави.

У цей час, у попутному напрямку позаду, тією ж смугою, по траєкторії, що проходила ближче до правого краю проїзної частини, рухався технічно справний мотоцикл «ММВЗ З 11211», р.н 0529 ТЕГ, яким в порушенні вимог п. 2.1 (а) та (г) ПДР України, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та полісу (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів керував водій ОСОБА_2

Під час руху мопеда «АLFA ZS 50 F», ОСОБА_1, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, в порушення вимог п. 2.3 (б,д) п.п.10.1,10.4 ч.1 ПДР України під час подальшого руху та наближення до с. Поплави, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема водію ОСОБА_2, що рухався позаду, змінив напрямок свого руху вправо та зміщаючись керованим ТЗ праворуч, допустив зіткнення його передньої правої частини із лівою боковою частиною керованого ОСОБА_2 мотоцикла «ММВЗ З 11211», внаслідок чого мопед та мотоцикл зазнали механічних пошкоджень.

Згідно протоколів огляду від 21 вересня 2017 року на мопеді «АLFA ZS 50 F», без номерного знаку, чорного кольору, а також мотоциклі «ММВЗ З 11211» р.н. НОМЕР_2, червоного кольору виявлено механічні пошкодження характерні для ДТП;

Відповідно до показів ОСОБА_2 17 вересня 2017 року приблизно 21:00 год. повертаючись з роботи додому, керуючи власним мотоциклом НОМЕР_3, рухався дорогою сполученням «Скалат Поплави» у бік с. Поплави. Під час руху був тверезим, почував себе добре, посвідчення водія не мав, втомленим не був. Мотоцикл вів зі швидкістю біля 50 км/год. по траєкторії, що проходила ближче до правого краю проїзної частини. Під час такого руху та наближення до с. Поплави, побачив попереду попутній мопед, який рухався повільніше. В цей момент вказаний мопед несподівано змінив напрямок руху вправо та став зміщатись від середини дороги в праву сторону. Під час вказаного маневру, зазначений мопед вїхав своєю передньою частиною у ліву бокову частину його мотоцикла. Після контактування обидва мотоцикли втратили рівновагу та впали в межах проїзної частини.

Відповідно до показів потерпілого ОСОБА_1 під час досудового розслідування вказав, що 17 вересня 2017 року, близько 21:00 год. керуючи власним мопедом «АLFA ZS 50 F», рухався автодорогою сполученням «Скалат-Поплави» у бік с. Поплави. В якиїсь момент під час руху побачив позаду себе мотоцикл, що рухався у попутному напрямку. Оскільки під час руху той здійснював небезпечні маневри, то він вирішив дати йому дорогу, а тому змінив напрямок свого руху вправо та став зміщатися у напрямку правого узбіччя. Під час вказаного маневру відбулося зіткнення транспортних засобів, внаслідок яких він отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку інженерно-транспортної (транспортно-трасологічної) експертизи № 5-529/17 від 28 грудня 2017 року, згідно якого повздовжні осі мопеда «АLFA ZS 50 F» та мотоцикла «ММВЗ З 11211», в первинний момент зіткнення розташовувались під кутом в межах 35 ?± 10?. Мопед «АLFA ZS 50 F» в первинний момент зіткнення контактував своєю передньою правою частиною, а мотоцикл «ММВЗ З 11211», - лівою боковою частиною;

Згідно висновку інженерно транспортної (автотехнічної) експертизи № 5-196/18 від 27 квітня 2018 року причиною ДТП (зіткнення транспортних засобів) є порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.10.1 та 10.4 ч.1 ПДР України. Водій ОСОБА_2 з моменту виникнення небезпеки для руху (зміни мопедом «АLFA ZS 50 F») не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді, у звязку з чим, невідповідностей в його діях вимогам п. 12.3ПДР України не вбачається;

Таким чином незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, його вина доводиться зібраними та проаналізованими у судовому засіданні матеріалами справи, а відтак його слід визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Разом з тим відповідно до вимог ст. 38 КпАП України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Разом з тим постанова про закриття кримінального провадження винесена 30 квітня 2018 року, а справа до суду надійшла 06 червня 2018 року, тобто зі сплином 1 місяця з часу винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Таким чином справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України підлягає закриттю у звязку з закінченням строків на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення виходячи із наступних міркувань :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 021007 від 30 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 17 вересня 2017 року близько 21:05 год. керуючи мопедом марки «АЛЬФА» на а/д Скалат Поплави з явними ознаками алкогольного спяніння, під час руху допустив дорожно-транспортну пригоду, від проходження освідчення та здачі крові на вміст алкоголю відмовився в медичному закладі.

Разом із тим незрозуміло з чого інспектор зробив висновок у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 керував мопедом з явними ознаками алкогольного спяніння, оскільки протокол складався 30 травня 2018 року, тобто зі сплином близько 8 місяців після вчинення ДТП. Крім того, жодних доказів на підтвердження того, що водій керував з явними ознаками алкогольного спяніння в матеріалах справи не має, і повністю спростовуються як самою постановою про закриття кримінального провадження від 30 квітня 2018 року так і медичною довідкою Тернопільської клінічної лікарні, а також оглянутою у судовому засіданні медичною карткою стаціонарного хворого ОСОБА_1

Так, зокрема у постанові про закриття кримінального провадження від 30 квітня 2018 року встановлено, що після ДТП водія ОСОБА_1 із тілесними ушкодженнями було доставлено до Тернопільської університетської лікарні, у приймальному відділенні якої ОСОБА_1 відмовився здати кров на вміст алкоголю. Через відсутність взірця, кров ОСОБА_1 досліджена не була, а відповідно, це не дало змоги встановити, чи перебував вказаний водій на момент ДТП в стані алкогольного спяніння.

В матеріалах справи наявна також усвідомлена відмова ОСОБА_1 від здачі крові на вміст алкоголю, що видана Тернопільською університетською лікарнею від 18 вересня 2017 року

Будь-яких доказів чи посилань у матеріалах справи на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння органом досудового розслідування не встановлено, а тому вказане посилання у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.

Разом із тим як пояснила особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 після ДТП відразу був госпіталізований до Скалатської районної лікарні, а в подальшому через важкість травм у цей же день до Тернопільської обласної лікарні, де знаходився хоча і в свідомості, проте важко розумів оточуючих, алкогольних напоїв не вживав.

Вказані пояснення суд бере до уваги, оскільки вони логічно підтверджуються дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні письмовими матеріалами зокрема :

Згідно пояснень іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2 вбачається, що він не може повідомити чи перебував ОСОБА_1 в момент ДТП у стані алкогольного спяніння, оскільки не звертав на це уваги. Запаху алкоголю від нього не чув.

Згідно дослідженої та оглянутої у судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого № 02/09106 від 18 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 поступив об 00:25 год. з діагнозом : відкрита черепно-мозкова травма, перелом тімяної кістки, обширна скальнована рана скронево-тімяної ділянки голови, забій головного мозку, зашита рано чола, забій головного мозку середнього ступеня, перелом склепіння і основи черепа. Забійна рана волосистої частини голови. Забій грудної клітки. Вивих акроміального кінця ключиці. Загальний стан середнього ступеня важкості. Притомний, контактний.

Згідно довідки № 01-4/1251 від 20 червня 2018 року видана Тернопільською університетською лікарнею, окрім зазначеного вище діагнозу вбачається, що клінічних та лабораторних ознак алкогольного спяніння не встановлено.

Вказане також підтверджується за запитом суду уточненою довідкою № 01-3/1388 від 11 липня 2018 року згідно якої останні надали інформацію, що ознак алкогольного спяніння при поступленні у ОСОБА_1 не встановлено.

Крім того, відповідно до п.п. 14-15 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 вбачається, що якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обовязково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоровя, куди він доставлений. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Таким чином судом встановлено, що водій ОСОБА_1 при поступлені у Тернопільсуку університетську лікарню поступив хоча і притомний проте з тяжкими травмами і черговий лікар зобовязаний був у відповідності до вищенаведеної інструкції взяти у ОСОБА_1 кров на вміст алкоголю, проте вказаних вимог інструкції дотримано не було.

Таким чином при матеріалах справи єдиним доказом, що підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення являється підписана ним усвідомлена відмова від здачі кров на вміст алкоголю, котра була відібрана у той момент, коли останній перебував з тяжкими травмами.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998р, параграф 54 рішення у справі «Шабельніка проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме : на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробков проти України» від 21 жовтня 2011 року, у яких вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Таким чином, дослідивши всі обставини справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку, в даному випадку між дослідженими доказами та показами особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, враховуючи що відмові від здачі крові на вміст алкоголю була запропонована відразу після поступлення з важкими тілесними ушкодженнями які він отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і тобто у той час коли він перебував у важкому стані, що ставить під сумнів, що останній достатньою мірою міг усвідомлювати і розуміти значення, а також відповідні наслідки, порушення лікарями вимог інструкції щодо обовязкового проведення такого огляду, оскільки ОСОБА_1 перебував з тяжкими травмами, відсутність наданих працівниками поліції будь-яких інших доказів на підтвердження перебування в стані алкогольного спяніння, суд не може констатувати єдиний наданий доказ на підтвердження вчинення ним правопорушення, а саме «відмова від проведення огляду на стан спяніння» в розумінні рішень ЄСПЛ «поза розумним сумнівом», а тому до уваги його не бере.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КпАП України - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважаються недійсним.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 276-280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадженням закрити у звязку з закінченням строків на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_3