Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Пантелєєв Д.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.07.2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 25.06.2018 року о 03.50год., рухаючись в районі будинка АДРЕСА_2, керувала транспортним засобом «Toyota RAV 4» державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей), яке було встановлено в присутності двох свідків під час проходження огляду за допомогою газового аналізатора «Drager Alcotest», чим порушила п. 2.9 (а) Правил Дорожнього руху України.

Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.07.2018 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі як незаконне і необґрунтоване, оскільки вона правила дорожнього руху не порушувала, працівники поліції безпідставно її зупинили.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження просить поновити цей строк, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин, оскільки вперше їй видали не завірену належним чином копію оскаржуваної постанови, тому вона була вимушена вдруге звернутись з заявою про видачу копії постанови, яка була видана їй у Приморському районному судді м.Маріуполя Донецької області лише 25.09.2018 року.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції 26.07.2018 року розглянув справу у порушення вимог ст.268, ст.277-2 КУпАП у її відсутність, без належного сповіщення про місце, дату та час судового розгляду, чим позбавив її права на захист, можливості надавати пояснення та виступати в суді, подавати докази, брати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання, тощо.

Окрім того, у порушення вимог ст.280 КУпАП судове рішення постановлено без допиту працівників поліції, які склали стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає, що працівники поліції порушили порядок проведення виявлення стану алкогольного сп'яніння у неї, який передбачений «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки на її прохання не надали сертифікат відповідності на алкотестер і документи на підтвердження досвіду відповідного працівника поліції на використання цього приладу. Також вона наполягала пройти медичний огляд на стан сп'яніння у спеціальному медичному закладі, але їй було відмовлено.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_2 не з'явилась у судове засідання, надала до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу про адміністративне правопорушення стосовно неї без її участі і на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України, закрити провадження по справі щодо неї за ст.130 ч.1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 вбачається, що судове рішення постановлено 26.07.2018 року у відсутність останньої (а/п 17-18), без повідомлення її належним чином про день, місце та час слухання адміністративної справи щодо неї (а/п 15-16); копію оскаржуваного судового рішення остання отримала після звернення з заявою до суду першої інстанції про надання їй копії цієї постанови, завіреної належним чином, яку і отримала під розпис 25.09.2018 року (а/п 23).

Апеляційну скаргу до суду першої інстанції ОСОБА_2 подала 28.09.2018 року (а/п 26-28).

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, позбавило ОСОБА_2 можливості у визначений ч.2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу стосовно ОСОБА_2 приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 25.06.2018 року о 03.50 год. у районі будинка АДРЕСА_2, керувала транспортним засобом «Toyota RAV 4» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що було встановлено в присутності двох свідків під час проходження огляду за допомогою газового аналізатора «Drager Alcotest», чим порушила п. 2.9 (а) Правил Дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 049768, який складений 25.06.2018 року, в якому містяться особисті підписи ОСОБА_2, водій відмовилась проходити огляд на стан сп'яніння у міському наркологічному диспансері (а/п 3); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Аlkotest 6810 ARBL-0932», відповідно до якого ОСОБА_2 знаходилась у стані сп'яніння 1,52% (а/п 6); поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у присутності яких водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції пройшла медичний огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння, результат огляду 1,52% (а/п 7); розпискою ОСОБА_5 від 25.06.2018 року, який зобов'язується доставити за місцем проживання водія ОСОБА_2 транспортний засіб «Toyota RAV 4» державний номерний знак НОМЕР_1 (а/п 8); постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень на водія ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 871539, який складений 25.06.2018 року стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП за керування нею 25.06.2018 року о 03.50год. біля будинку № 21 по вулиці Інтернаціональній у Приморському районі м.Маріуполя Донецької області у темну пору доби без включення фар ближнього світла, чим остання порушила п.19.1 Правил дорожнього руху України, яка є чинною (а/п 9); відеозаписом події з реєстраторів працівників поліції (а/п 12).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_2, а тому доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, про те, що суддя місцевого суду постановив незаконне та необґрунтоване рішення, оскільки працівники поліції та медичного закладу порушили «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не є слушними та спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення стосовно неї без допиту працівників поліції, які склали протокол, оскільки матеріали провадження не містять заяв, клопотань тощо останньої про їх допит.

Відповідно до п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні - не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 порушила Правила дорожнього руху 25 червня 2018 року, на цей час строк накладення адміністративного стягнення сплив, з цих підстав провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 294, 247 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.07.2018 року, якою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати.

Закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_2 за статтею 130 ч.1 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя