Справа №705/2510/18
3/705/1649/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Юлія Вікторівна, за участю прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності «Медвєдєва» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючого на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Маньківського відділу поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, проживаючого (згідно протоколу про адміністративне правопорушення) за адресою: АДРЕСА_1,-

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду 21.08.2018р. надійшов адміністративний матеріал відносно «Медвєдєва Олександра Валерійовича», ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП за № 705/2510/18 (3/705/1419/18).

21.08.2018 року відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями «…призначення…» матеріалів адміністративної справи не відбулося, оскільки «…Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи...».

23.08.2018р. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказані матеріали адміністративної справи визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. і матеріали справи судді фактично передані 27.08.2018 року.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 8 від 11.06.2018 р. вбачається, що: «…Медвєдєв О.В. перебуває на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 15.09.2017 року по теперішній час, будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ (далі по тексту Закону), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав щорічну декларацію до 1 квітня особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація), за 2017 рік за формою, що вказується Національним агентством з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення…»

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення № 8 від 11.06.2018 року вказано, що: «…Місцем вчинення правопорушення є не визначеним, оскільки ОСОБА_3 мав можливість подати електронну декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці…». Одночасно, даний протокол про адміністративне правопорушення був складений 11.06.2018 р. старшим о/у Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_4 у приміщенні Черкаського управління ДВБ НП України, за адресою: вул. Смілянська, 57 м. Черкаси.

В судовому засіданні прокурор Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 вважав, що матеріалами справи доведена винуватість ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та оскільки, на час розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, вважав, що справа з цих підстав підлягає закриттю.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що його прізвище «Медведєв», а у протоколі про адміністративне правопорушення № 8 від 11.06.2018 року прізвище особи, відносно якої він був складений, зазначено «Медвєдєв». На підтвердження встановлення його особи, надав суду копію посвідчення працівника поліції та копію посвідчення водія, з яких вбачається, що його прізвище «Медведєв», тому просив суд звернути увагу на те, що у протоколі його прізвище зазначено не правильно.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 257 КУпАП протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення.

Суддя, заслухавши доводи прокурора, пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи та матеріали, прийшов до висновку, що особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, а також прокурором у судовому засіданні, не надано допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та належність встановлення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому суддя враховує, що протокол про адміністративне правопорушення, який є одночасно доказом, згідно вимог статті 251 КУпАП, а також основним документом, в якому формулюються обставини адміністративного правопорушення і на підставі якого провадиться розгляд справи, повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП та не містити всякого роду сумнівів чи суперечностей і в ньому повинно бути зазначено анкетні дані особи відносно якої складено протокол відповідно до записів у документі на підставі якого було встановлено особу.

В даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення, містить суперечності у зазначенні даних, передбачених вимогами статті 256 КУпАП, або ж взагалі не містить необхідних даних.

Зокрема, стаття 256 КУпАП визначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, зазначаються: місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі часом та місцем його складання зазначено: «…11.06.20178 року…у приміщенні Черкаського управління ДВБ НП України, за адресою: вул. Смілянська, 57 м. Черкаси…» Проте, протокол не містить посилань на місце вчинення правопорушення, тобто упротоколі про адміністративне правопорушення № 8 від 11.06.2018 р. вказано, що місцем складення адміністративного протоколу є м. Черкаси, проте адміністративний матеріал містить інформацію про те, що він складений відносно особи, яка працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Маньківського відділу поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місцем проживання та реєстрації «ОСОБА_6В.» єАДРЕСА_1, та місцем роботи Маньківський відділ поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.

Відповідно до висновку Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В аспекті цього питання необхідно розуміти, що використане словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Обовязок подання декларації виникає в осіб саме у звязку із зайняттям відповідної посади під час роботи або у звязку із звільненням.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення долучений Витяг з Наказу начальника ГУНП в Черкаській області «По особовому складу» за 2017 рік (№247 о/с від 15.09.2017 року) про призначення старшого лейтенанта поліції «Медвєдєва» ОСОБА_2 інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Маньківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ГУНП в Черкаській області.

Одночасно, всі інші документи, що були додані до протоколу про адміністративне правопорушення, надані в ксерокопіях, які не завірені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства.

До протоколу не додано докази, які б підтверджували, що про факт виявлення несвоєчасного подання декларації було повідомлено НАЗК і за результатами перевірки, проведеної НАЗК, відповідні матеріали були спрямовані до органу , уповноваженого на складання протоколу такої категорії.

Необхідність дотримання процедури, визначеної у Законі України «Про запобігання корупції», підтверджена позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа № 814/886/17).

До протоколу долучено першу сторінку декларації з публічної веб-сторінки Єдиного державного реєстру декларацій, з якої неможливо достовірно ідентифікувати особу, якою було подано таку декларацію (розбіжності в написанні прізвища). Крім того, є незрозумілим походження такої роздруківки (ким і коли вона виконана), її відповідність даним, які офіційно розміщені на сайті НАЗК. Вказана роздруківка взагалі не є документом, який в розумінні статті 251 КУпАП можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, суддя звертає увагу на те, що при виявленні факту можливої наявності правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, не було дотримано, порядок, визначений у Законі України «Про запобігання корупції». Стаття 11 вказаного Закону визначає, що до повноважень Національного агентства належать: …8) здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; … 9) забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або повязані з корупцією правопорушення;…

Стаття 49 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону. Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

Тобто, Закон України «Про запобігання корупції» наділив правом ініціювання перевірки своєчасності подання декларації, в даному випадку, орган поліції, який і повинен був перевірити дотримання ОСОБА_6 терміну подачі декларації. Саму перевірку своєчасності подання декларації повинно проводити НАЗК, яке, в разі виявлення порушень, і повинно було інформувати спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, для подальшого реагування згідно вимог законодавства України.

З матеріалів справи не вбачається, що такий порядок був дотриманий, і на якій підставі відповідні перевірки проводились органами поліції та Національної поліції.

За таких обставин взагалі не може йти мова про несвоєчасне подання декларації, що є обовязковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Пункт 1 частини 1 ст.247 КУпАП визначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Стаття 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що матеріалами справи та у судовому засіданні не доведена наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, справа підлягає закриттю.

Суддя вважає за необхідне закрити справу саме за відсутності складу адміністративного правопорушення, так як вказана обставина є реабілітуючою, хоча наявні підстави і для закриття справи у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Також, суд звертає увагу на те, що згідно ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення.

Керуючись ст. ст.276, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення «Медвєдєва» ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, а також прокурором, виключно у випадках, передбачених ч.5 ст.7та ч.1 ст.287 цього Кодексу, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя: Ю.В. Мазуренко