Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/2498/18 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/778/515/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Турчинського М.І., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, та стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 07 травня 2018 року о 22.45 годині ОСОБА_2 в м. Запоріжжі по вул. Василя Діденко, біля будинку 7, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110558» д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. «2.5» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, направити справу на новий розгляд. Вважає постанову незаконною, оскільки в порушення вимог ст.268 КУпАП справа розглянута буз його участі, що призвело до порушення його права на захист. Суд не прийняв усіх необхідних заходів для належного повідомлення його про місце та час розгляду справи, чим позбавив його можливості надати свої заперечення стосовно фактичних обставин справи і докази на підтвердження своєї невинуватості, та прийняв рішення виключно на даних протоколу про адміністративне правопорушення, який оформлений з порушенням законодавства.

При оформленні протоколу на місці зупинки транспортного засобу свідків не було, до бланку протоколу записані невідомі особи, які безпосередньо не були присутні на місці зупинки транспортного засобу та складання протоколу. Також на місці складання протоколу не було у визначеному Законом порядку здійснено його направлення до медичного закладу, проте до матеріалів справи долучено направлення, яке йому не вручалось і з яким його не ознайомлювали.

Крім того, в протоколі містяться дописки, які відсутні в примірнику протоколу, який було йому вручено поліцейським.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Турчинського М.І., які просили постанову суду скасувати та провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка, яка була надіслана на ім'я ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1, повернута до суду без вручення (а.с.9).

Інших відомостей, які б свідчили про сповіщення ОСОБА_2 судом про час та місце розгляду справи, матеріали справи не містять.

У зв'язку з цим, обґрунтованими є доводи апелянта про те, що під час розгляду справи щодо нього судом першої інстанції він був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права.

Крім того, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, суд в достатній мірі не з'ясував всіх обставин, які підлягають з'ясуванню, не всі наявні в справі докази перевірив, відповідно не всім доказам дав оцінку.

Так, суд вказав в оскаржуваній постанові, що вина ОСОБА_2 підтверджується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, та письмовими поясненнями свідків.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 вказав на те, що його зупинили представники поліції безпідставно, у стані наркотичного сп'яніння він не перебував та ознак такого сп'яніння не мав. З ним в салоні автомобіля у якості пасажира знаходилась його дівчина. Спочатку він дійсно відмовився від проходження медичного огляду, оскільки не перебував у стані будь-якого сп'яніння, крім того, йому необхідно було відвезти за місцем призначення товар, який знаходився в його автомобілі. Але в подальшому він зателефонував знайомому адвокату і останній запевнив його, що необхідно проходити такий огляд, інакше його притягнуть до відповідальності. Поспілкувавшись з адвокатом, він погодився, але працівник поліції сам відмовився проводити такий огляд, пославшись на те, що вже пізно, оскільки він вже розпочав складати протокол. Жодних свідків на місці події не було. Якійсь дівчата сиділи у патрульній машині, голосно сміялись та не підходили до місця, де він спілкувався с поліцейськими. Після складання протоколу від керування транспортним засобом його не відстороняли.

При відтворенні при апеляційному розгляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучений до протоколу та який, як вбачається з оскаржуваної постанови, не досліджувався судом першої інстанції, момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 не зафіксований. Відеозапис фактично містить лише фрагмент, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 відмовляється пройти огляд на стан сп'яніння, вказуючи на те, що він в такому стані не перебуває. При цьому, будь-яких свідків на місці події немає.

Інспектор поліції Положай О.К., яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, при апеляційному розгляді пояснив, що він не зупиняв автомобіль під керуванням ОСОБА_2, його зупинив інший екіпаж у складі: Ісмайлова Є.Є. та Куниці І.О. Він лише склав вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення. Інспектор зазначив, що дійсно ОСОБА_2 спочатку відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, вказавши, що він не вживав наркотичних засобів, але після спілкування з кимось по телефону став розпитувати, яка відповідальність передбачена за відмову від проходження огляду. На той момент він вже розпочав складати протокол та ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров'я не доставлявся. У якості свідків залучено двох дівчат, яких довелось шукати в іншому місці, оскільки вже був пізній час та на місці складання протоколу свідків не було.

Судом апеляційної інстанції вжито заходів для виклику у судове засідання свідків, вказаних у протоколі, та витребування відеозапису з нагрудних камер поліцейських Ісмайлова Є.Є. та Куниці У., які зі слів інспектора поліції Положая О.К. зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_2, проте, незважаючи на неодноразові виклики, свідки до суду не з'явились з невідомих причин, відеозапис до суду апеляційної інстанції також не направлений.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції не здійснено повного та всебічного з'ясування обставин справи, та усунути вказану неповноту при апеляційному розгляді не виявилось за можливе.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Оскільки подія, вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2, мала місце 07 травня 2018 року, на час розгляду справи апеляційним судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

У зв'язку з цим, суд апеляційної інстанції не проводить подальше з'ясування обставин справи та перевірку їх доказами та, скасовуючи вищевказану постанову, вважає за необхідне закрити провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 з врахуванням заявлених до неї змін, задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи апеляційним судом строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева