Справа № 448/614/18 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 33/783/745/18 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської областї Романюк М. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову суді Мостиського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

За постановою суду 12.05.2018 року о 23.20 год. слідуючи на в'їзд в Україну з Республіки Польща, ОСОБА_2. надав на паспортний контроль як підставу для перетину державного кордону України, паспорт громадянина Ірландії для виїзду за кордон НОМЕР_1, виданий 09.08.2013 р.,тобто вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадянина України документу, чим порушила вимоги ст.ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України i в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року та п.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Мостиського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року скасувати її, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події i складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що паспорт НОМЕР_2, виданий 09.08.2013 є підроблений або містить недостовірні відомості а тому сам факт пред'явлення документу, який є дійсним не може вважатись порушенням законодавства та не вважається порушенням правил та порядку перетинання кордону України. Вважає, що його притягнуто до відповідальності за наявність іншого, крім громадянства України, громадянства, що є незаконним. Законодавством України не заборонено отримувати громадянство іншої держави та не встановлено відповідальності за множинне громадянство.

ОСОБА_2 у судове засідання 05.09.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Апеляційний судом у cпpaвi неодноразово призначалося судове засідання, з можливістю вчасного та належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а саме на 11.07.2018, 20.07.2018,05.09.2018 що підтверджується судовими викликами, однак такі поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд вжив вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення ОСОБА_2 в передбаченому КУпАП порядку.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне i об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі до держання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, дану вимогу закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає у випадку перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Апеляційний суд погоджується iз висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_2 12.05.2018 року о 23.20 год. слідуючи на в'їзд в Україну з Республіки Польща, ОСОБА_2 надав на паспортний контроль як підставу для перетину державного кордону України, паспорт громадянина Ірландії для виїзду за кордон НОМЕР_1, виданий 09.08.2013 р., тобто вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадянина України документу, чим порушила вимоги ст.ст.2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України i в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року та п.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року.

Вина ОСОБА_2 у cпpo6i незаконного перетину державного кордону України, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 329807 від 12.05.2018 р., рапортом старшого прикордонних нарядів в пп «Шегині» Муха О.Р. від 12.05.2018 р., рапортом інспектора прикордонної служби впс «Шегині» Терехова М.А. від 12.05.2018 р., письмовим поясненням ОСОБА_2 від 13.05.2018 р., копіями паспортних документів.

Отже, заперечення ОСОБА_2 свої вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі спростовуються наявними у справі доказами, i, на думку апеляційного суду, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Покликання в апеляційній скарзі на неправильне застосування судом першої інстанції законодавства України та про відсутність об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, в Україні статтею 204-1 КУпАП встановлено відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у перетинанні або cпpo6i перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги апелянта, що паспорт НОМЕР_1, виданий 09.08.2013 є законним та діючим та те, що законодавством України не заборонено отримувати громадянство іншої держави, а тому відсутній склад правопорушення, апеляційний суд не враховує, оскільки відповідальність за статтею 204-1 КУпАП настає за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23,33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП.

3 урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необгрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 14.05.2018р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Мостиського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року.

Постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.204-1 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк