Справа № 535/1281/18
Провадження № 3/535/241/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року суддя Котелевського районного суду Полтавської області Цвітайло П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління державного агентства рибного господарства у Полтавській області (Полтавський рибоохоронний патруль) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, раніше зі слів правопорушника до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено із змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 001725 від 06 вересня 2018 року, ОСОБА_1 06.09.2018 року близько 07 години, на річці Ворскла біля с. Млинки, Котелевського району, Полтавської області, на гумовому човні «Ваrk» ловив рибу забороненим знаряддям лову, а саме сітками жиляними, розміром: довжиною 75 метрів, висотою 1.5 метра, вічко 30 мм; довжиною 30 метрів, висотою 1.7 метра, вічко 20 мм; довжиною 40 метрів, висотою 1.5 метра, вічко 25 мм., за допомогою забороненого знаряддя лову впіямав 17 рибин краснопірки 7 штук, плоскирки 2 штуки і окуня 8 штук. Сума збитків по таксі становить 680 гривень.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.3.15 правил любительського та спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.

Диспозиція ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, а спеціальна заборона визначена в Правилах любительського та спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України.

Під час судового розгляду вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав повністю, підтвердив фактичний виклад обставин зазначених в адміністративному протоколі, щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, періоду часу, кількості виловленої рити та лову риби забороненим знаряддям лову жиляними сітками, які є його власністю. Щодо гумового човна зазначив суду, що гумовий човен не є його особистою власністю, оскільки він взяв його у іншої особи. У вчиненому щиро розкаявся, шкодує про вчинене, запевняв суд, що більше не буде займатися ловом риби забороненим знаряддям.

Крім цього, вина ОСОБА_1 підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення № 001725 від 06 вересня 2018 року, описом оцінкою знарядь лову, розпискою у прийнятті на зберігання вилученого майна, таксою для обчислення розміру відшкодування шкоди на суму 680 гривень, письмовим поясненням самого правопорушника, приймальним актом № 572 від 14.09.2018 року.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, наявність обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме: щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до переконання про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу відповідно до санкції відповідної частини та статті КУпАП з врахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а також з конфіскацією у власність держави знарядь вчинення правопорушення (жиляних сіток), які є у приватній власності порушника.

Відповідно до ст 29 КУпАП предмет, який став знаряддям вчинення адміністративного правопорушення підлягає обов'язковій конфіскації. Тому, вилучені сітки жиляні, які передані згідно описи-оцінці згідно протоколу № 001725 від. 06.09.2018 року до Управління Державного агентства рибного господарства України підлягаюь конфіскації.

Стосовно гумового човна «Ваrk», порушник зазначив, що човен не є його власністю, а беззаперечних доказів того, що даний гумовий човен є власністю ОСОБА_1 суду не надано (відсутні будь-які дані, що вдасник є саме правопорушник), як і не встановлено під час судового розгляду. Дана обставина, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

На думку суду дана норма Конституції є загально правовою вимогою, яка визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінально-процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Суд виходячи із засад непорушності права власності, за яким ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, вважає неможливим застосувати конфіскацію вище вказаного гумового човна за таких обставин.

Відповідно до змісту вимог ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду, громадянинові, підприємству, установі або організації, то орган, уповноважений розглядати справу, під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди. Але чіткого і конкретного зазначення якій саме установі або організації завдано збитків з зазначенням необхідних реквізитів не вказано, що у свою чергу позбавляє суд можливості вирішити дане питання при розгляді вище вказаного адміністративного матеріалу. При цьому відповідно до вимог цієї ж статті питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, не позбавляє громадянина, підприємство, установу або організацію, якій завдано матеріальну шкоду, права вирішити це питання в порядку цивільного судочинства.

Таке адміністративне стягнення на думку суду буде співмірним та домірним вчиненому ОСОБА_1 адміністративному правопорушенню, необхідне і достатнє для його виправлення, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових адміністративних правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 29,33-34, 36, 40-40-1, ч.4 ст. 85, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виннним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, з конфіскацією у власність держави забороненого знаряддя лову жиляних сіток розміром: 1). довжиною 75 метрів, висотою 1.5 метра, вічко 30 мм; 2). довжиною 30 метрів, висотою 1.7 метра, вічко 20 мм; 3). довжиною 40 метрів, висотою 1.5 метра, вічко 25 мм.

Стягти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.В. Цвітайло