Категорія:ч.2 ст.172-6 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю прокурора Сасюка Л.О., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,, її захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2018 року,

встановив:

Вказаною постановою судді ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, працюючу у Волинській митниці ДФС на посаді старшого державного інспектора відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків та зброї управління протидії митного правопорушення та міжнародної взаємодії, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 1700 грн.

Також з ОСОБА_2 в дохід держави стягнуто 352 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона, будучи старшим державним інспектором відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків та зброї управління протидії митного правопорушення та міжнародної взаємодії Волинської митниці ДФС, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, не повідомила про суттєві зміни в майновому стані, а саме 23 серпня 2017 року придбала автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель В-200, 2012 року випуску, вартість якого становить 212603 грн. 12 коп., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року - 80 000 грн., без поважних причин, не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим порушила вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КпАП України.

Не погоджуючись із такою постановою судді захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі. На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КпАП України та обмежитись усним зауваженням. Вважає, що судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Також зазначає, що ОСОБА_2 не мала жодного умислу на вчинення будь-якого правопорушення.

Водночас, апелянт в апеляцій скарзі заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення вважаючи, що строк було прощено з поважних причин.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які скаргу підтримали та просили звільнити першу від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України, прокурора, який скаргу заперечив, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає часткового задоволення з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що слід врахувати доводи адвоката ОСОБА_3 та поновити йому строк апеляційного оскарження.

Відповідно до ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, а саме, у неповідомленні НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що за вказаних обставин, місця та часу ОСОБА_2 дійсно не повідомила про суттєві зміни у майновому стані шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний кабінет НАЗК.

Зокрема, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №189 від 03.08.2018 року, в якому вона вказала, що з протоколом згідна (а.с.1-6), наказом начальника Волинської митниці ДФС від 12.12.2017 року №724-о про переведення старшого державного інспектора відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї управління протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 на посаду старшого державного інспектора відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків та зброї управління протидії митного правопорушення та міжнародної взаємодії Волинської митниці ДФС (а.с.14-22), копіями документів, наданих Регіональним сервісним центром 0744 МВС у Волинській області, які стверджують купівлю та реєстрацію транспортного засобу, вартість якого становить 212603 грн. 12 коп. (а.с.31-40), витягом з Єдиного Державного реєстру декларацій (а.с.41), з якого встановлено, що повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_2, а саме щодо придбання транспортного засобу опубліковані не були.

Крім того ОСОБА_2 і сама не заперечувала той факт, що вона не подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Водночас вказала, що про придбання транспортного засобу зазначила вже в щорічній декларації за звітний 2017 рік, яка була опублікована 27 березня 2018 року.

Відповідальність за ч.2 ст.172-6 КпАП України настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

ОСОБА_2 не навела поважних причин щодо неповідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування.

А тому, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, що містяться в матеріалах справи.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає про те, що ОСОБА_2 не мала жодного умислу на неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. У час настання обов'язку подання такого повідомлення вона перебувала у відпустці по догляду за другою малолітньою дитиною, і при цьому в стані вагітності третьою дитиною. Крім того вказує, що на даний час порушення усунуте шляхом подання декларації за 2017 рік, в якому вказала про придбаний транспортний засіб.

Посилаючись на дані обставини просить апеляційний суд звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Такі посилання апелянта є слушними з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2 за вчинене нею адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам, те, що ОСОБА_2 у час настання обов'язку подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані перебувала у відпустці по догляду за дитиною, і при цьому ж була вагітною, а також те, що до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 22, 284, 294 КпАП України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2018 року в частині накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.172-6 КпАП України скасувати.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України, на підставі ст.22 КпАП України, у зв'язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук