Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1644/2018
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, провадження у справі щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Як встановлено постановою судді, з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 102191 ОСОБА_2, 02 січня 2018 року о 16 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Києві по проспекту Ватутіна, 2т, на другому поверсі паркувального майданчику ТРЦ «Sky mall» при проїзді через перехрестя рівнозначних доріг не впевнився в безпечності маневру і допустив зіткнення з авто НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів і порушення п. 2.3 б, п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року по справі № 755/1110/18 скасувати, а провадження у справі щодо нього -закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог поданої скарги ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд взагалі не з'ясував усіх фактичних обставин справи, не дослідив їх та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Як зазначає скаржник у своїй скарзі, з посиланням на свої письмові пояснення, фотоматеріали з місця ДТП, фотоматеріали з камер зовнішнього відеоспостереження, копії схем організації дорожнього руху на паркувальному майданчику ТРЦ «Sky mall», які були надані ним у судовому засіданні, вказаними матеріалами підтверджується факт того, що саме водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 порушив п. 34 ПДР, а саме дорожню розмітку 1.18, рухаючись в протилежному напрямку руху зазначеної стрілки розмітки, при цьому рухався без включеного світла фар, чим порушив п. 19.1 ПДР.

Крім того, ОСОБА_2 посилається на висновок експертного автотехнічного дослідження експерта ОСОБА_5, яке проводилося ним за заявою ПрАТ «УАСК АСКА» щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів НОМЕР_4 та «ВАЗ 11193», д/н НОМЕР_5, яким встановлено, що в даному випадку аварійна ситуація була створена водієм автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_3, дії якого не відповідали п.п. 19.1, 34 Правил дорожнього руху, а саме вимогам дорожньої розмітки 1.18, а в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не вбачається.

Отже, як вважає ОСОБА_2, враховуючи всі обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, докази, якими вони підтверджуються, ним не було порушено правил дорожнього руху, а отже протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було складено необґрунтовано та безпідставно.

Крім цього, ОСОБА_2 вважає, що, при винесенні оскаржуваної постанови, суддею були порушені вимоги, встановлені ст.ст. 7, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, внаслідок чого суд не забезпечив об'єктивного та повного з'ясування обставин справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Не погоджуючись із прийнятим щодо ОСОБА_2 судовим рішенням, представик потерпілого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 також подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року по справі № 755/1110/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування поданої скарги представник потерпілого посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції, при розгляді справи, не повно з'ясував всі фактичні обставини справи та не дослідив наявні у справі матеріали.

Зокрема, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе тільки після з'ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Тобто, застосування даної статті можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Також, як вважає представник потерпілого, для закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що випливає з положень ст. 280 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, як зазначається у скарзі адвоката ОСОБА_4, судом першої інстанції вказаних вище вимог закону дотримано не було, внаслідок чого, за наявності в матеріалах справи суперечливих даних, суддя прийшов до передчасного висновку про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на те, що вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується схемою ДТП, письмовими поясненнями потерпілого, характером та локалізацією механічних ушкоджень транспортних засобів, а ОСОБА_3 є потерпілим у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_4 вважає, що за таких умов, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі - закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав свою скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого; пояснення представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4, яка підтримала свою скаргу та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи поданих скарг, вважаю, що задоволенню підлягає лише скарга ОСОБА_2

Що ж стосується апеляційної скарги представника потерпілого, то, незважаючи на слушність її окремих доводів, вона не може бути задоволена, виходячи з наступних підстав.

Так, в апеляційній скарзі представника потерпілого обґрунтовано зазначається про те, що у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, перш ніж прийняти рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорущення, в тому числі з такої підстави, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цьогоКодексу, суддя повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суддя хоча і послався на положення вказаної вище та інших норм КУпАП, якими він повинен був керуватись при прийнятті рішення по справі, разом з тим не навів у своєму рішенні будь-яких висновків, як щодо обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 цього Кодексу, які були встановлені судом, а не протоколом про адміністративне правопорушення, так і щодо доведеності вини особи, в даному випадку ОСОБА_2, у вчиненні вказаного правопорушення, які повинні ґрунтуватись на доказах досліджених в судовому засіданні та оцінених у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП.

У зв'язку з цим, перевіривши доводи поданих апеляційних скарг та наявні в матеріалах справи докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 102191 від 02 січня 2018 року, складений на ОСОБА_2 (а.с. 1), схему місця ДТП (а.с. 2), письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 3,4), а також інші матеріали, які надавались в суді першої інстанції під час розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

По-перше, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП, зіткнення автомобіля НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2, з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, відбулося під час проїзду нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг на другому поверсі паркувального майданчику ТРЦ «Sky mall».

При цьому, механічні пошкодження на автомобілі ОСОБА_3 були розташовані на лівій передній частині (ліве переднє крило, ліве переднє колесо), а на автомобілі ОСОБА_2 - на правій передній частині (передній бампер, праве переднє крило, праві передні дверці).

По-друге, дійсно, відповідно до вимог п. 16.12. ПДР, порушення якого, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, допустив ОСОБА_2, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Однак, як вважає суд апеляційної інстанції, наведені вище обставини не дають достатніх підстав для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Як вбачається зі схеми організації дорожнього руху на паркувальному майданчику, де відбулося зіткнення, напрямки руху автомобілів, у тому числі на перехрестях, визначені за допомогою дорожньої розмітки.

Відповідно до вимог підпункту «а» п. 2.14. ПДР України, водій має право керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі дорогами, вулицями чи іншими місцями, де їх рух не заборонено, в установленому порядку відповідно до вимог цих Правил.

Знак горизонтальної розмітки, передбачений п. 1.18 розділу 34 ПДР України вказує на дозволені напрямки руху по смугах, в тому числі на перехресті.

Згідно даних, зафіксованих на схемі ДТП, автомобіль НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 наближався до перехрестя з порушенням вказаного вище знаку горизонтальної розмітки, який взагалі забороняв рух у тому напрямку, оскільки фактично ОСОБА_3 рухався по зустрічній смузі руху.

У зв'язку з цим, з урахуванням дорожньої обстановки та організації руху автомобілів на паркувальному майданчику, водій ОСОБА_2, в даному конкретному випадку, не повинен був керуватися вимогами п. 16.12 ПДР України, під час проїзду перехрестя, де відбулося зіткнення, а саме дати дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, оскільки рух автомобілів з правої сторони фактично був заборонений, а тому він вправі був розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху будуть дотримуватися вимог ПДР України, як це передбачено п. 1.4. цих Правил.

Таким чином, встановлені судом апеляційної інстанції обставини дорожньо-транспортної пригоди дозволяють стверджувати про те, що в діях водія автомобіля НОМЕР_6, ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, в матеріалах справи відсутні, а в апеляційній скарзі представника потерпілого не наведені належні та допустимі докази, які б поза будь-яким сумнівом підтверджували не лише факт порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, а й наявність причинно-наслідкового зв'язку між допущеними порушеннями ПДР України та наслідками ДТП.

За таких обставин, приймаючи рішення за наслідками розгляду апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити; постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрите у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а апеляційну представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, відповідно до якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрите у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Козачук О.М.