АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №622/504/18 Суддя 1-ї інстанції: Болибок Є.А.
Провадження № 33/790/847/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.06.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.06.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 12 травня 2018 року о 19.00 ОСОБА_2, в с. Калинове Золочівського району Харківської області по пров. Сонячному керував автомобілем «УАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 13 від 12.05.2018 року, чим порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 27.06.2018 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що повісток до суду не отримував, а копію постанови його захисник отримав лише 10.08.2018 року.

В апеляційній скарзі вказує, що вину у інкримінованому правопорушенні він не визнає, та вважає що суд першої інстанції не повно розглянув справу, оскільки розглянув її без участі ОСОБА_2, чим позбавив його права за захист.

Також вказує, що на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння не пропонувалось, а на момент розгляду справи судом, матеріали справи не мали акту медичного огляду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

В судове засідання призначене на 04.09.2018 року ОСОБА_2, не прибув, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не заявляв, у зв'язку з чим, вважаю за можливе розглядати справу без його участі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд не бере до уваги посилання останнього щодо відсутності у суду першої інстанції під час прийняття постанови від 27.06.2018 року акту медичного огляду, оскільки відповідно до пунктів 19 та 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я, а висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Згідно наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння від 12.05.2018 року № 13 ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Ці обставини і сам ОСОБА_2 не спростував. Його посилання, що судом першої інстанції було розглянуто справу за його відсутності, як на підставу для скасування постанови від 27.06.2018 року, апеляційний суд відкидає, оскільки на адресу: Харківська область, Золочівський район, с. Калинове, вул. Садова, 8, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення БД № 015469 від 12.05.2018 року судом першої інстанції двічі направлялись судові повістки, які не були отримані апелянтом через не прибуття у поштове відділення. Крім того, апеляційний суд відмічає, що за вказаною адресою ОСОБА_2 отримав судову повістку апеляційного суду, та також не прибув до суду, у зв'язку з чим, позбавив себе можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Таким чином апеляційний суд погоджується з тим, що вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом серії БД № 015469 від 12.05.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, висновком № 13 від 12.05.2018 року.

Апелянтом не наведене відомостей щодо визнання небгрутованими ці докази, їм, на думку апеляційного суду, суддею суду першої інстанції надано повну, об'єктивну та належну оцінку, і прийнято законне та обґрунтоване рішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 27.06.2018 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик