АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/910/18 Справа № 199/2162/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 23 березня 2018 року о 22 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ГАЗ-31028», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі будинку № 737 по вул. Передова в м.Дніпрі, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився пройти обстеження на стан спяніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, а постанову скасувати, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у адміністративній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що суддя розглянув дану справу без його участі, оскільки належним чином не повідомив його про день, час та місце розгляду справи, чим позбавив його реалізувати свої права, а про існування вказаної постанови він дізнався лише на роботі 24 липня 2018 року.

Вважає, що вищевказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, без належної оцінки наявних доказів в матеріалах справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддя залишив поза увагою, що працівниками поліції не тільки не було запропоновано пройти медичний огляд у найближчій лікарні, а й в супереч положенню Інструкції не забезпечили його доставку до медичного закладу, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення де відсутня інформація про надання йому такої пропозиції.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у звязку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за його відсутності, постанову суду він отримав лише 24 липня 2018 року, а апеляційну скаргу подав 25 липня 2018 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Доводи ОСОБА_2 щодо неповідомлення його про явку в судове засідання 23 травня 2018 року та порушення його прав судом, який розглянув справу в його відсутність, не заслуговують на увагу у звязку з тим, що він був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_2 та отриманий останнім, а також в матеріалах справи наявні повідомлення суду та поштове повідомлення про направлення ОСОБА_2 повістки про виклик, будь-яких заяв про поважні причини неявки до суду не надавав, тому суд не позбавлений був можливості проводити розгляд справи в його відсутність, у звязку з чим доводи щодо порушення його прав є безпідставними.

Разом з тим, суд, посилаючись на відеозапис події як на належний доказ вчинення адміністративного правопорушення, не звернув увагу на те, що таких відомостей він не містить.

Так, переглядом відеозапису події в суді апеляційної інстанції встановлено, що на вимогу ОСОБА_2 розяснити порядок проведення огляду на стан спяніння, працівник поліції відмовляє його проходити такий огляд, мотивуючи це пізнім часом та можливістю ОСОБА_2 раніше потрапити додому, крім того, оформляючи протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 на його прохання повідомити, за яке порушення складається протокол, працівник поліції ухиляється від надання відповіді на це питання, вказуючи лише, що в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та розяснює ОСОБА_2, що за вказане порушення на нього може бути накладено стягнення у виді громадських робіт, тоді як санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП такого стягнення не передбачає. Крім того, працівниками поліції не було відсторонено водія від керування транспортним засобом, будь-які документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом він не отримував.

Зазначені дії працівників поліції не відповідають п.6,7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, оскільки ними не було забезпечено проведення огляду особи на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу чи у разі відмови особи в найближчому закладі охорони здоровя.

За вказаних обставин пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відмови від проходження огляду ОСОБА_2 у Дніпропетровському наркологічному диспансері не відповідають дійсним обставинам, зафіксованим на відеозапису, а тому необґрунтовано покладені в основу судового рішення.

Крім того, при складанні протоколу працівниками поліції не дотримано вимог ст.ст.256,268 КУпАП, щодо права особи на ознайомлення з матеріалами справи, оскільки безпідставно його не було ознайомлено, за яким фактом складається протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин відсутні у справі належні докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наданими доказами не підтверджено факту відмови ОСОБА_2 у проходженні огляду на стан спяніння, у звязку з чим наявні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року задовольнити .

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5