Номер провадження: 33/785/2103/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання - Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, завчинення правопорушення, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 15.09.2018 року о 20:00 годині, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Nissan Sunny», реєстраційний номер НОМЕР_1, в Одеській обл., Лиманського р-н, с. Ліски, виїжджаючи з другорядної дороги з вул. Ювілейна на головну на а/д Одеса-Южний, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «PEUGEOT Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2018 року змінити. Абзац перший резолютивної частини постанови викласти в такій редакції:

«ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.»

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити їх в повному об'ємі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виступ учасника провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КУпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та судовому засіданні апеляційного суду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №072384 від 25.09.2018 року, в якому наведені обставини порушення водієм ОСОБА_2 приписів п.16.11 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальність за ст.124 КУпАП;

- схемою місця дорожньо-транспортної події від 16.09.2018 року, відповідно до якої розташування транспортних засобів «Nissan Sunny» й «PEUGEOT Partner» свідчить на той факт, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.11 «Правил дорожнього руху»;

- поясненнями ОСОБА_2 від 16.09.2018 року;

- поясненнями ОСОБА_3 від 16.09.2018 року, в якому викладені обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_2 та зазначеною особою.

Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не оскаржував фактичні обставини справи та повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, однак в частині застосування судом до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців вважає постанову суду безпідставною та необґрунтованою, оскільки на його думку при прийнятті оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про його спробу ухилення від адміністративної відповідальності шляхом неодноразової неявки до судового засідання.

Так, відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.

Так, з досліджених матеріалів справи, а саме з пояснень ОСОБА_3 від 16.09.2018 року, в яких викладені обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди між ОСОБА_2 та ним, останній зазначав, що він їхав в машині с чотирма пасажирами, один з яких, а саме ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вдарилася в стійку двері пасажирського сидіння, після чого ОСОБА_4 забрала машина швидкої допомоги (а.с.4, зворот).

Відповідно до медичної довідки № 25259, виданої КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» від 16.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 зверталась за медичною допомогою та встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку забій м'яких тканин тім'яної області справа (а.с. 10).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги те, що відсутні постраждалі внаслідок ДТП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки спростовується вищенаведеним.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що під час розгляду справи суд першої інстанції необґрунтовано піддав його до адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, оскільки адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

На думку апеляційного суду лише таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, завчинення правопорушення, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5