Справа № 363/2609/18 Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 33/780/831/18 Доповідач у 2 інстанції Гриненко О. І.
Категорія 72 24.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2018 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Забальського Ю.П., подану на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року, прийняту відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави та конфіскацією знарядь вчинення правопорушення.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_3 13 червня 2018 року, близько 17 години 20 хвилин, на острові Великий, урочища «Річище», річки Дніпро Канівського водосховища, Вишгородського району, Київської області, у заборонений весняно-літній період виношування ікри, спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проводив лов раків забороненим знаряддям лову «Волокуша» (хватка), чим порушив вимоги п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст.63 Закону України «Про тваринний світ», вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_3 - адвокат Забальський Ю.П. подав апеляційну скаргу на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що суд першої інстанції розглянув справу необ'єктивно та упереджено, що в результаті призвело до прийняття помилкового рішення.

На переконання апелянта, висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються відповідними доказами.

Як вказує апелянт, суддя місцевого суду залишив поза увагою невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3, фактичним обставинам справи, а саме те, що його підзахисний не знає про місце розташування острова Великий, урочища «Річище», річки Дніпро Канівського водосховища, та будь-який вилов раків з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 там не здійснював, так як з останніми не знайомий. Крім того, за твердженням захисника, пояснення та підпис в протоколі про адміністративне правопорушення від імені ОСОБА_3 виконані не ОСОБА_3, а невідомою особою.

При цьому, апелянт зазначає, що ОСОБА_3 отримав судовий виклик до суду першої інстанції лише 09 серпня 2018 року, у зв'язку з чим не зміг належним чином реалізувати свої права.

Більше того, на думку апелянта, суд з невідомих причин призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення, що удвічі перевищувало граничний розмір санкції ч.4 ст.85 КУпАП, та при прийнятті рішення про стягнення судового збору з ОСОБА_3 не врахував, що останній є учасником бойових дій, що призвело до прийняття незаконного рішення, а тому наявні підстави для його скасування.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Забальського Ю.П., заслухавши його пояснення та пояснення ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Разом з тим, суд першої інстанції при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП вимог зазначеної вище норми закону не дотримався, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як видно із матеріалів провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення № 006114 від 13 червня 2018 року, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності були встановлені на підставі довідки АРМОР, яка, як зазначено в протоколі, додається. Разом з тим, у матеріалах провадження така довідка відсутня взагалі.

Таким чином, головним інспектором Київського рибоохоронного патруля, який складав протокол про адміністративне правопорушення № 006114 від 13 червня 2018 року фактично особу, яка проводила незаконний вилов раків 13 червня 2018 року о 17 годині 20 хвилин в урочищі Річище, річки Дніпро Канівського водосховища, Вишгородського району, Київської області, та яка зазначена в протоколі як ОСОБА_3, не ідентифіковано, будь-яких документів, які б засвідчували особу ОСОБА_3 до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. На вказані недоліки суд першої інстанції уваги не звернув, та ніякої правової оцінки зазначеним обставинам не надав.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ОСОБА_3 на місці вчинення адміністративного правопорушення. Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 пояснив, що 13 червня 2018 року він весь день перебував за місцем свого проживання в місті Бобровиця, Чернігівської області. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що в місті Вишгород, Київської області, в районі острова Великий він взагалі ніколи не був, письмові пояснення та підпис в протоколі про адміністративне правопорушення виконані не ним.

Із власноручної заяви ОСОБА_3, написаної та поданої ним під час апеляційного розгляду, об'єктивно вбачається різниця почерку між письмовими поясненнями, виконаними від імені ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення. Також, очевидна різниця підпису ОСОБА_3 на його заяві та в паспорті громадянина України, оглянутому під час апеляційного розгляду справи, та підпису від його імені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, беззаперечно не було встановлено його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, у зв'язку з чим ухвалення судом оскаржуваної постанови було помилковим.

Отже, з урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника є обґрунтованими, а постанова Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 07 серпня 2018 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, відносно ОСОБА_3, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко