Номер провадження: 33/785/1361/18
Номер справи місцевого суду: 523/8384/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Громіка Р.Д.,

за участю представника правопорушника ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20 липня 2018 року, якою ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнено судовий збір у розмірі 352,40 гривень,

встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №155540 від 11.06.2018 року, відповідно до якого 11.06.2018 року о 22 годині 30 хвилин водій ОСОБА_3 в м. Одесі по вул. Південна дор., 2, керував мопедом QINGI НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, почервоніння очей, різкий запах з порожнини рота. Від проходження алкотесту Драгер відмовився в присутності двох свідків, від огляду в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху».

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20 липня 2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнено судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

На вказану постанову суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, посилаючись при цьому на наступні обставини:

- його не було завчасно повідомлено про місце та час розгляду справи;

- транспортним засобом він не керував;

- на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, тому суд при закритті провадження у справі не мав права надавати правову оцінку наявності в його діях складу адміністративного правопорушення;

- матеріали справи не містять відеофіксації подій правопорушення;

- пояснення свідка ОСОБА_4 оформлені з порушенням встановленої законом процедури.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши пояснення представника скаржника - ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги; апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з тверджень апелянта, що підтверджуються матеріалами справи, судом були порушені вимоги зазначеної норми процесуального закону, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення ОСОБА_3 про місце та дату розгляду справи. Судові повістки надсилались ОСОБА_5, а не ОСОБА_3 Вказані обставини підтверджуються відповідями з ДП «Укрпошта», ТУ ДСА України в Одеській області.

Вказані дії суду з неналежного повідомлення ОСОБА_3 про дату та місце судового розгляду призвели до порушення права апелянта на захист та до позбавлення його можливості реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що свідчить про такі порушення норм процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 155540 від 11.06.2018р., та іншими матеріалами справи.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представником апелянта та самим апелянтом на підтвердження доводів, які зазначені у апеляційній скарзі, не надано жодного належного та допустимого доказу; відсутність відомостей про ознайомлення свідка ОСОБА_4 з вимогами ст. 63 Конституції України правового значення для кваліфікації дій ОСОБА_3 не має.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення 11.06.2018 року, тобто на момент розгляду справи апеляційним судом спливли передбачені законом строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Положеннями КУпАП передбачено, що розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. 247 і 280 КУпАП.

При цьому особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі таких питань:

-чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності;

-чи містить діяння склад правопорушення, передбаченого Законом;

-чи особа є винною в його вчиненні;

-чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення;

-чи не містить правопорушення ознак злочину;

-чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП;

-чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Водночас, законодавство про адміністративні правопорушення не містить прямої заборони визнавати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення навіть при наявності підстав для закриття провадження на підставі закінчення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, у разі, якщо вказане рішення впливає на інтереси інших осіб, зокрема, потерпілих від даного адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 в апеляційній скарзі заперечував проти порушення ним Правил дорожнього руху, наведені обставини вказують на необхідність надання судом висновку щодо винуватості чи невинуватості останнього у правопорушенні, відповідальність за скоєння якого передбачена ст.130 КУпАП.

Тому, враховуюче викладене у своїй сукупності, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, скасування постанови суду як прийнятої з істотними порушеннями норм процесуального права та прийняття нової постанови закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргуЛобатюка Олександра Васильовича - задовольнити частково.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18.10.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.Д. Громік