3/758/6201/18 Категорія 138
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1-

за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2018 року о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_1 в м. Києві на вул. Новокостянтинівська, 1-б, перед початком руху, не переконалась, що це буде безпечно, не переконалась, що з горловини паливного баку був вийнятий заправочний пістолет, здійснила рух транспортного засобу, внаслідок чого заправ очний пістолет був відірваний від паливно роздавальної колонки, що призвело до пошкодження транспортного засобу та колонки АЗС, завдавши матеріальні збитки.

Чим порушила п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, відповідно до протоколу від 26 вересня 2018 року серія БД № 216799 ОСОБА_1, 23 серпня 2018 року о 14 год. 30 хв. на вул. Новокостянтинівська, 1-б, в м. Києві, після того, як автомобіль під її керуванням був причетний до ДТП, залишила місце ДТП.

Чим порушила п. 2.10 (в) ПДР України, відповідно до якого у разі причетності до ДТП водій зобов'язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

В суді ОСОБА_1, свою вину визнавла частково, пояснивши, що винна, що пошкодила майно АЗС, однак місце ДТП залишила не навмисно, оскільки терміново поспішала до лікарні, оскільки в неї була хвора дитина.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), даними схеми ДТП (а.с. 4), письмовими поясненнями.

Вивчивши матеріали справи, вбачаю в діях ОСОБА_1, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, з неї на користь держави підлягає стягненню судовий збір, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

Що стосується порушення ОСОБА_1, п. 2.10 (в) ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження відносно ОСОБА_1, підлягає закриттю за вчинення неї дії в стані крайньої необхідності з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків та пояснень самої ОСОБА_1, вона дійсно після ДПТ, поїхала з місця ДТП, однак не навмисно, а для того, щоб запобігти більш тяжким наслідкам, загроза життя її дитини.

Фактично в діях ОСОБА_1, вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Однак, суд оцінюючи надані ОСОБА_1, пояснення та докази на підтвердження цього, дійшов висновку, що обставини під час яких на ОСОБА_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП,виключають адміністративну відповідальність, оскільки в даному випадку ОСОБА_1, діяла в стані крайньої необхідності.

Так відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

На думку суду усунення небезпеки ОСОБА_1, яка загрожувала життю її дитини, тобто право на життя, яке гарантовано ст. 27 Конституції України підпадають під визначення крайньої необхідності і дана небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншим засобом, як залишити місце ДТП та відвести хвору дитину до лікарні, яка потребувала цього негайно, а тому дії ОСОБА_1, судом визнаються такими, що вчинені в стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 17, 18, ст. ч. 4 ст. 247, ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 124, 291, 294, 307, 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 - про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП в зв'язку з вчиненням неї дії в стані крайньої необхідності - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя П. Л. Отвіновський