Справа № 316/1245/18
Провадження № 3/316/362/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2018 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Вільямовська Н.О., розглянувши адміністративний матеріали, який надійшов з Головного управління Держпраці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Енергодар, Запорізька область, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 25б, кв. 38,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області 20.07.2018 року надійшов адміністративний матеріал №316/1245/18 (провадження №3/316/362/18) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ЗП1124/580/АВ/П/ПТ складеного 19 червня 2018 року, виконуючий обовязки генерального директора КП «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради ОСОБА_1, за місцем знаходження КП «Підприємства комунальної власності» ЕМР, під час виконання своїх посадових обовязків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустив порушення законодавства про працю, які було оформлено Актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗП1124/580/АВ від 19 червня 2018 року, а саме: порушення строків виплати заробітної плати, що є порушенням ч.1, 2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України №108. Так згідно розрахунково-платіжних відомостей, працівникам підприємства в кількості 1118 осіб, заробітна плата за першу половину березня 2018 року в сумі 1956,2 тис. грн. була виплачена 18.04.2018 р. (платіжні відомості №191-222), заробітна плата за другу половину березня 2018 р. в сумі 2475,6 тис.грн. була виплачена 20.04.2018 р. (платіжні відомості №224-261), заробітна плата за першу половину квітня 2018 року в сумі 1986,5 тис. грн. була виплачена 08.05.2018 р. (платіжні відомості №293-316), заробітна плата за другу половину квітня 2018 р. в сумі 2947,5 тис. грн. була виплачена 22.05.2018 р. (платіжні відомості №317-338), заробітна плата за першу половину травня 2018 року в сумі 1698,9 тис. грн. була виплачена 07.06.2018 р. (платіжні відомості №368-391), заробітна плата за другу половину травня 2018 р. в сумі 2632,4 тис. грн. на момент перевірки 19.06.2018 рік залишилась не виплаченою, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 та/або його представник - не зявився більше двох разів, причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. Повідомлявся судом рекомендованою поштовою кореспонденцією «Укрпошта» за адресою місця проживання зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис (а.с.1-2), однак на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «Укрпошти» (а.с.12,15,19), які свідчать про неотримання ОСОБА_1 судового відправлення. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: пояснення буду надавати в суді (а.с.2-зворот), а отже, ОСОБА_1 було відомо про те, що даний протокол буде розглядатися судом

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить імперативної заборони розгляду справи про адміністративні правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що розгляд відносно нього даної справи буде розглядатися в суді, повинен був вживати заходів щоб дізнатись про стан розгляду справи, однак зазначений обовязок проігнорував, отже суд вважає, що ОСОБА_1 неналежно здійснює свої процесуальні права та обов'язки, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, строки розгляду якої, обмежено законодавством, у звязку з зазначеним, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних по справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши достовірність належність та допустимість наявних доказів в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Обставин, що виключають провадження у справі відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення та адміністративну відповідальність відповідно до ст. 17-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення - не встановлено.

Згідно положень ст.246 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

З аналізу ст.ст. 245, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95ВР, зі змінами та доповненнями, (далі Закон №108) , заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП та ч.1 ст. 24 Закону № 108, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

ОСОБА_1 інкримінується порушення ч. 1, 2 ст.115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» № 108/95ВР (далі- Закон №108)- термінів виплати заробітної плати працівників КП «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі - КП «ПКВ» ЕМР) та її виплату не в повному обсязі, відповідальність за яке визначено, також, у диспозиції ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Довідкою від 19.06.2018 р. №46/15 встановлено, що дійсно на КП «ПКВ» ЕМР було допущено порушення строків виплати заробітної плати працівникам КП «ПКВ» ЕМР, а також підтверджено посилання, у протоколі про адміністративне правопорушення, на невиплату заборгованості по заробітній платі і на час перевірки 19.06.2018 рік, яка тотожна із датою складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.9). Доказів на спростування зазначеного, або відсутності заборгованості у зазначений в протоколі період на час розгляду даної справи матеріали справи не містять.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можуть бути, як посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, так і громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

В даному випадку, протокол складено щодо виконуючого обовязки генерального директора КП «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради ОСОБА_1, повноваження якого підтверджуються розпорядженням №8-кп від 05.03.2018 р. (а.с.6), Наказом №224-к від 06.03.2018 р. (а.с.7), отже судом встановлено, що саме ОСОБА_1 є субєктом даного правопорушення, що не спростовується наявними у справі матеріалами.

Крім того, аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення №ЗП1124/580/АВ/П/ПТ складеного 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 судом встановлена його відповідність вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, він містить посилання на час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів, що на Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗП1124/580/АВ від 19 червня 2018 року, в якому знайшли своє відображення виявлені порушення трудового законодавства у сфері виплати заробітної плати, при перевірці підприємства, було подано зауваження або заперечення у передбачений строк, що визначено в пункті 1 (а.с.10), з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, або даний Акт було оскаржено та його висновки скасовано.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення - підтверджено та доведено сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, у звязку з чим, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно ч.1 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підстав для застосування строків накладення адміністративного стягнення визначених ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття провадження по справі з підстав п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення судом не встановлено, оскільки як зазначалось, перевірку дотримання законодавства про працю було проведено, а відповідний протокол було складено 19.06.2018 року, при цьому, судом встановлено відсутність відомостей про усунення порушень у вигляді виплати залишку заборгованості по заробітній платі за другу половину травня 2018 року, а також існування станом на 19.06.2018 року заборгованості по заплаті, тобто дане правопорушення є триваючим. Справа розглядається судом по суті 18.09.2018 року, отже тримісячний строк накладення адміністративного стягнення не пропущено.

Згідно змісту ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ст.34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, доказів наявності шкідливих наслідків від вчиненого ним правопорушення матеріали справи не містять.

При цьому, при накладення стягнення, суд враховуючи вищезазначене, та відсутність інвалідності або інших умов, які б виключали адміністративну відповідальність або впливали на обсяг адміністративної відповідальності, мету накладення адміністративного стягнення передбачену ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає необхідним піддати правопорушника адміністративному стягненню в рамках санкції ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді тридцяти розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень 00 копійок.

Згідно приписів ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У звязку з тим, що суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з нього також підлягає стягненню розмір судового збору на користь держави, який з урахуванням ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», становить суму у 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст.1, 2, 7, 9, 23, 33-35, 40-1, 245-247, 268, 276, 279, 280, 283, 284, 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнути до адміністративної відповідальності та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить що становить 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок.

Штраф стягнути до Державного бюджету на розрахунковий рахунок №0015, Банк одержувача: УДК в Запорізькій області, МФО: 899998, код ОКПО: 37942215, Код 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 352 (трьохста пятдесяти двох) гривень 40 (сорок) копійок - на користь держави (одержувач коштів: ГУК у м. Києві, (м. Київ) 22030106; ; Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 89998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, ПІБ платника судового збору).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. О. Вільямовська