Дата документу Справа № 331/8628/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/2/18 Головуючий в 1-й інстанції - Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний № 331/8628/17 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю представника особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Никоненка О.О., представників ОСОБА_4 - адвокатів Четверик М.Ю., Дащенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4, на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Цією постановою винесено звернення до Управління патрульної служби у Запорізької області із повідомленням про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо іншого учасника ДТП - ОСОБА_4.

Згідно з матеріалами справи, стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.У вказаному протоколі було зазначено, що 09 листопада 2017 року о 16.25 годин у м. Запоріжжі на перехресті вул. Прибрежна Магістраль - вул. Фортечна, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Крива бухта, перед початком руху не впевнилась у безпечності та скоїла зіткнення із автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі. Внаслідок зіткнення автомобіль Mitsubishi Outlander продовжив рух, допустив наїзд на перешкоду (бордюрний камінь) та на транспортний засіб ЗАЗ Daewoo державний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7, внаслідок чого всі автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушила вимоги п. 10.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України.

Суддя місцевого суду, проаналізувавши докази у справі дійшла висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, та встановила, що у ДТП винен водій ОСОБА_4

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 вважає оскаржувану постанову незаконною, а висновки судді про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення такими, що не відповідають матеріалам та фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях. Вказує, що суддя у тексті постанови спотворила покази працівника поліції ОСОБА_8 Окрім цього ставить під сумнів покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також належність як доказу відеозапису на якому зафіксовано ДТП. На переконання апелянта суддя необґрунтовано не врахувала покази свідка ОСОБА_11, не дала належну оцінку протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що навіть в постанові судді було зазначено, що ОСОБА_2 почала рух на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух, що безумовно свідчить про порушення нею крім п.10.1, 2.3б, 16.5 ПДР України також і п.8.7.3 ґ ПДР. Апелянт зазначає, що автомобіль ОСОБА_2 був обладнаний відеореєстратором, однак ця обставина була прихована від суду, а записи з відеореєстратора умисно знищені.

Враховуючи викладене, просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представника особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Никоненка О.О., представників ОСОБА_4 - адвокатів Четверик М.Ю., Дащенко О.В., перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки містить вказівку на докази та висновки суду з цього приводу.

Висновки судді, викладені у постанові щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є обґрунтованими та вмотивованими.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавала.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №227694, схему місця ДТП, пояснення особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_7, а також пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, відео з камери спостереження, а також графік роботи світлофорного об'єкту, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень ПДР України, які б знаходились у прямому причинному зв'язку із наслідками ДТП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки зміст всіх зазначених доказів стосується лише того, на забороняючий або на дозволяючий рух сигнал світлофору автомобіль ОСОБА_2 виїхав на регульоване перехрестя, суддя належним чином дослідила та проаналізувала обставини події саме з цієї точки зору. Так, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 почала рух за межами регульованого перехрестя, де не мала можливості встановити наявність учасників руху, яким вона могла чинити перешкоди або небезпеку, з тієї причини, що на перехресті таких учасників руху не було, в тому числі і автомобіля ОСОБА_4

Відповідно до положення п. 16.1 ПДР України, регульованим перехрестям вважається перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника. В суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора та перетнула одну смугу для руху та виїхала на другу смугу, де сталося зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 Суддя прийшла до висновку про те, що ОСОБА_2 не мала об'єктивної змоги встановити наявність небезпеки оскільки відповідно до п.1.4 ПДР України розраховувала, що інші учасники руху виконують вимоги ПДР.

Таким чином, матеріали справи мають достатньо доказів того, що якщо ОСОБА_2 і почала рух на жовтий, тобто забороняючий сигнал світлофора, але це не могло бути причиною зіткнення з автомобілем ОСОБА_4

В той же час,апеляційна скарга має посилання на численні обставини щодо сумнівів стосовно окремих доказів, але не мають посилання на докази, або низку доказів, що спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності відео реєстратора в автомобілі, який належить ОСОБА_2 нічим не підтверджені та є лише припущеннями.

Стосовно відеозапису події ДТП, яка досліджена в судовому засіданні, вважаю, що посилання апелянта на сумнівність його належності до обставин, зазначених в протоколі є непереконливими. Вказаний відеозапис долучений до матеріалів справи Управлінням патрульної поліції в м. Запоріжжі. У своїй відповіді ПП «Укрспецторг-2013» на запит адвоката Никоненка О.О., пояснює щодо виниклої відмінності у часі та даті відеозапису, яке вказано на відео та дійсного часу та дати зйомки на якому зафіксована подія ДТП, яка сталась 09.11.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дослідив в повному обсязі пояснення обох водіїв-учасників ДТП, інших допитаних свідків та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень п.10.1, 2.3б, ПДР України.

З приводу доводів апелянта та його представників щодо сумнівності пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, суддя апеляційної інстанції вважає, що покази вказаних свідків не були вирішальними і місцевий суд обґрунтував свої висновки сукупністю досліджених доказів.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, суддя дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 по наведеним у ній доводам.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції представниками ОСОБА_4 - адвокатами Четверик М.Ю. та Дащенко О.В. не надано жодного належного та допустимого доказу на спростуванням висновку судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, їх твердження про недотримання Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 в дорожній обстановці, яка сталася 09.11.2017 року, є безпідставними, бо спростовуються проаналізованими у судовому рішенні доказами.

Посилання апелянта стосовно того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, внаслідок порушення нею крім п.10.1, 2.3б, 16.5 ПДР України також і п.8.7.3 ґ ПДР, є безпідставними, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останній ставилося в провину порушення п.п. 10.1, 2.3.б ПДР України, тому суд першої інстанції розглянув справу в рамках того матеріалу, який було складено працівниками поліції. Під час складання протоколу так і під час розгляду справи в суді першої інстанції жодних заперечень з боку потерпілого стосовно протоколу не було заявлено.

Викладений в постанові суду висновок про відсутність належних і об'єктивних доказів, які б могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог ПДР України в діях водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є законними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги містять посилання на певні сумніви щодо кожного з доказів, якими суд обґрунтував своє рішення, в той же час будь-яких доказів, що підтверджували б саме ті обставини, які зазначені в протоколі, не вказано.

Таким чином, при наявності саме такої сукупності обставин, які є істотними для прийняття рішення, суд не має достатніх підстав для визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Отже, з наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_2 та порушень ПДР України, які б знаходились у прямому причинному зв'язку із наслідками ДТП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що на переконання суду апеляційної інстанції, можуть лише свідчити про недоведеність вини особи, що спростовує думку апелянтів про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З урахуванням наведеного, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, всупереч доводам представників ОСОБА_4, у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясувала обставини події, дала оцінку всім зібраним по справі доказам, належним чином перевірила доводи, що були висунуті представниками ОСОБА_4 - адвокатами Четверик М.Ю. та Дащенко О.В., та прийшла до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас