Номер провадження: 33/785/2062/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя: Сегеда С.М.,

секретар судового засідання Ющак А.Ю.,

за участю:

представника Одеської митниці ДФС України - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої агентом з митного оформлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будстар Інвестгруп» (8), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 472 МК України,

встановив:

16.11.2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №3460/50000/18 від 02.11.2018 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_3 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно висновку ТОВ «Експоцентр Одеса» від 09.11.2018 року №0578-іnf загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення складає 1 036 800 грн.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_3 участі не приймала, однак приймав участь її захисник, який надав заперечення до протоколу, відповідно до яких просив провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та застосувати до неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_3 було закрито, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 427 МК України.

В апеляційній скарзі Одеська державна митниця Державної фіскальної служби України ставить питання про скасування вказаної постанови суду і прийняття нової, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні нею порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 % від вартості товарів - безпосередніх предметів митних правил та конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та її заявника, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення№3460/50000/18 від 02.11.2018 року, ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Із протоколу вбачається, що 14.08.2018 року між ТОВ «Будстар Інвестгруп» та компанією «Yiwu nuozan import and export co.ltd» (Китай) було укладено контракт №YNIE-BI/1408/2018 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до Одеської митниці ДФС з Китаю на судні закордонного плавання «XIN LIAN YUN GANG» прибув контейнер TCNU9489367 з товаром «двигуни та запчастини».

27.10.2018 року агентом з митного оформлення ТОВ «Будстар Інвестгруп» гр. ОСОБА_3 була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500060/2018/032899.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення органу доходів і зборів України були надані: контракт №YNIE-BI/1408/2018 від 14.08.2018 року, інвойс №YNIE/2018/0209/9 від 19.10.2018 року, пакувальний лист до інвойсу, коносамент № MRFB18081943A від 02.09.2018 року та інші товаросупровідні і комерційні документи.

У митній декларації № UA500060/2018/032899 та товаросупровідних документах вказано, що продавцем та відправником товару є компанія «Yiwu nuozan import and export co.ltd» (Китай), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Будстар Інвестгруп» (07400, Україна, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 2-Б).

В графі 31 МД № UA500060/2018/032899 було заявлено: товар №1 «двигуни внутрішнього згорання поршневі з компресійним запалювання (дизель, для сільскогосподарської техніки, потужністю не більш як 50 кВт, нові цивільного використання 33 шт.)», товар №2 «вироби з непористої вулканізованої гуми: прокладки 3000 шт.», товар №3 «вироби з вулканізованої непористої гуми, у рулонах: пластини для виготовлення прокладок 350 шт.», товар №4 «друкована продукція: самоклеючі друковані наклейки 36000 уп.», товар №5 «частини поршневих бензинових двигунів з іскровим запалюванням, що використовуються у автотракорній та сільськогосподарській техніці: поршень 11700 шт., шатун 16300 шт., комплект поршневих кілець 23900 , комплект клапанів 12100 шт.», товар №6частини двигунів внутрішнього згорання з компресійним запалюванням від стиснення, що використовуються у автотракорній та сільськогосподарській техніці: шатун 1200 шт.», товар №7 «друкована продукція: інструкція по експлуатації 2400 шт.».

01.11.2018 року у ході проведення, митного огляду було встановлено, що фактично у контейнері TCNU9489367 без ознак приховування знаходяться мотоблоки «Кентавр МБ1012ДЕ6 обладнані двигуном ДД195ВЕ» у розібраному стані у кількості 96 шт. (вага брутто 26680 кг, нетто 26200 кг), які не були заявлені у МД та не зазначені у будь-яких товаросупровідних документах.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_3 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі вищевказаних обставин, у відношенні гр. ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил №3460/50000/18, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно висновку ТОВ «Експоцентр Одеса» від 09.11.2018 року №0578-іnf загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення складає 1 036 800 грн.

Постановляючи оскаржувану постанову про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, суд виходив із того, що відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні,

винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобовязаний повно та всебічно зясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Так, диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Тобто, основним безпосереднім об'єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об'єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом зявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол про порушення митних правил був складений у звязку з порушенням процедури декларування та недекларування за встановлено формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про наявність та кількість товару, що підлягає обовязковому декларуванню.

Разом з тим, при складанні протоколу про порушення митних правил, митним органом не було взято до уваги, що матеріали справи не містять доказів про наявність в діях гр. ОСОБА_3 противоправних, винних дій, оскільки даних про те, що вона знала, що наявні в неї товаросупровідні документи містять недостовірні відомості про товар, та за їх допомогою навмисно чи з необережності хотіла перемістити товари через митний кордон України.

Навпаки, ОСОБА_3 діяла в межах своїх повноважень та обов'язків, передбачених ст. 266 МК України, виходячи з наданих їй від фірми відправника документів. Це також підтверджується отриманим листом від відправника товару - компанії «Yiwu nuozan import and export co.ltd», відповідно до якого вони визнають свою помилку в дійсній завантаженості контейнеру товаром та згодні з претензією ТОВ «Будстар Інвеструп».

Таким чином, ці обставини підтверджують відсутність прямого умислу на приховування даних про товар від митних органів, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які дані на доведення того, що гр. ОСОБА_3 мала підстави для сумніву у правильності інформації (наявності, кількості та найменування) зазначеному пакеті товаросупровідних документів.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку, що гр. ОСОБА_3 не могла знати та навіть передбачати, що фактичний товар не відповідає товаросупровідним документам, тому в її діях відсутня форма вини - необережність.

З цих підстав, суд першої інстанції обгрунтовано встановив відсутність умислу і необережності в діях гр. ОСОБА_3, що є відсутністю субєктивної сторони правопорушення і свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 268 МК та ч. 1 ст. 460 України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Так, митним органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що дії декларанта призвели до звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Навпаки, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 було підтверджено, що після розгляду справи, товар буде розмитнений у повному обсязі, тобто держава отримає всі необідні митні платежі.

Виходячи з викладеного та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об'єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), суд дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення у виді порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, що є підставою для закриття відносно неї провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи представника ОМ ДФС України про те, що для відповідальності ОСОБА_3 по ст. 472 МК України достатньо не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, є безпідставними.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 527 та ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу. Усправі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що у діях гр. ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, то суд обгрунтовано закрив провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, згідно якої постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність повернення вилученого митними органами вантажу його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 22.12.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5