П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" вересня 2018 р. року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм в КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №186633, 31 липня 2018 року о 17 год 40 хв ОСОБА_1 керував автобусом марки «Богдан А-091», д/н НОМЕР_1 по вул. Вершигори, 10/4, у м. Києві по маршруту 498, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 0,25 ‰ прилад ARHK - 0540 Alcotest 6820. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що працює водієм в КП «Київтеплоенерго». 31 липня 2018 року не перебував у стані алкогольного сп'янінні коли здійснював рух автобусом марки «Богдан А-091», д/н НОМЕР_1, у зв'язку із чим вирішив пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Коли «Драгер» показав позитивний результат, ОСОБА_1 не погодився з ним та запропонував працівникам поліції з'їздити у відповідний заклад охорони здоров'я, проте йому було в цьому відмовлено. Вважає дії працівників поліції протиправними, у зв'язку із чим просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_2, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до п. 6 порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Згідно із ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що не погодився з результатами приладу «Драгер» у зв'язку із чим не підписав акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та попросив проїхати в медичний заклад, проте працівники поліції зазначили, що для цього немає підстав.

Крім того, твердження ОСОБА_1частково підтверджуються відеозаписом з камери відео спостереження працівників патрульної поліції, де, один з інспекторів, зокрема зазначає, що не вбачає підстав для направлення ОСОБА_1 до лікаря нарколога, оскільки зовнішній вигляд останнього свідчить про ознаки сп'яніння, тому запропонував особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або використати прилад «Драгер» або відмовитись від проходження огляду, що засвідчать два свідки.

Також слід звернути увагу на те, що відсутній відеозапис безпосередньо проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1, що позбавляє суддю можливості перевірити поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та дотримання працівниками поліції процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв'язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1, закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко