Справа №: 700/633/18
Провадження № 3/700/150/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., за участю секретаря Мельніченко Н.І., військового прокурора Курила М.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Черкаської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , працюючого заступником війського комісара з ТрО Лисянського районного військового комісаріату Черкаської області, до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № ГР 306209 від 15.08.2018 року, ОСОБА_1 , будучи майором Збройних сил України та перебуваючи на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони Лисянського РВК, відповідно із підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, адже граничний термін законом було визначено 01.04.2018 року, а декларація фактично подана 09.04.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що декларацію вчасно не подав через поважні причини. Так, протягом січня-лютого 2018 року він з різних джерел отримував інформацію про отримані ним доходи за 2017 рік. В кінці березня 2018 року заповнив декларацію та намагався її подати як сформований документ, але через технічні причини він не зміг її подати. Коли натискав «подати документ», вибивало помилку. Він з цього приводу написав листа і направив його електронною поштою в НАЗК, але відповідь так і не отримав. З 01 по 05 квітня 2018 року він перебував у відрядженні, а після повернення з нього знову зробив спробу подати декларацію і 09 квітня 2018 року успішно подав її. Наголошує на тому, що не мав наміру приховати отримані доходи та здійснені видатки. Порушив строки подачі декларації тільки з технічних причин через незадовільну роботи сайту НАЗК. Водночас, зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства він не зобов`язаний подавати декларацію, а тому не може нести жодної відповідальності за невчасність її подання.

Прокурор при розгляді справи зазначив, що долученими до протоколу матеріалами підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останній, будучи суб`єктом декларування, не виконав вимоги чинного законодавства і не подав вчасно декларацію про майновий стан без поважних на те причин, протокол складений правомірно, тому просив застосувати до ОСОБА_1 стягнення передбачене санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вважаю, що провадження у справі слід закрити виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з вимогамист. 280 цього ж Кодексу орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.ст.251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки /пропозиції/ такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка /пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, враховується наявність складу адміністративного правопорушення.
Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно- правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.
Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.
Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні вбачається, що несвоєчасне подання декларації відбулось виключно з причин технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, що є загальновідомим фактом та водночас підтверджується випискою з послідовності дій користувача ОСОБА_1 «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за період з 01.01.2018 до 10.04.2018 року.
Так, відповідно до цієї виписки ОСОБА_1 29 березня 2018 року створив в електронному кабінеті декларацію та протягом цього дня працював з нею. О 21:20:46 натискав кнопку «Подати документ». Відкрито сторінку накладання ЕЦП. Вихід.
Згодом, а саме 09.04.2018 року ОСОБА_1 продовжив роботу з декларацією і з четвертої спроби зміг подати її.
Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» №13 від 25.05.1998 року, суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.
Отже в судовому засіданні встановлено, що в цьому випадку відсутність умислу ОСОБА_1 , спрямованого на вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони.
Водночас, відповідно до підпункту «г» ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
23.03.2017 року ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» доповнено «Приміткою», відповідно до якої особи, визначені в підпункті "г" частини першої пункту 1 цієї статті, звільняються від обов`язку подання декларації за умови неперебування на інших посадах, визначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону.
Доказів перебування ОСОБА_1 на посадах, визначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суду не надано.
Вищевикладене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. ч. 1 ст.172-6, 248, 249, 251, 268, 276, 279, 283-285, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції» суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.
Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Лисянський районий суд Черкаської області.

Суддя - Н. В. Бесараб