Справа № 603/481/18
Провадження № 3/603/232/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2018 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працюючого,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №545607 від 09.07.2018 року, ОСОБА_1 09.07.2018 року близько 02 год. 15 хв. в.с.Криниця Монастириського району Тернопільської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя), від проходження огляду для встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки 09.07.2018 року автомобілем він не керував, так як за кермом у вказаний день перебувала його дружина. Крім того, коли приїхали працівники поліції та свідки, автомобіль знаходився на узбіччі в с.Криниця в нерухомому стані та працівники поліції його не зупиняли.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали адміністративної справи та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до справи додано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №545607 від 09.07.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 09.07.2018 року близько 02 год. 15 хв. в.с.Криниця Монастириського району Тернопільської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21214, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя), від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу у медичному закладі категорично відмовився;

- письмове пояснення ОСОБА_2 від 09.07.2018 року, згідно якого, 09.07.2018 року, близько 01 год. 50 хв., він перебував на стоянці транспортних засобів за адресою: вул.Шевченка, м.Монастириська, біля ТД «Європа Плюс». Згодом він побачив як до автомобіля «Нива» білого кольору, підійшла компанія трьох чоловіків та однієї дівчини, які сіли в автомобіль «Нива» на пасажирські сидіння. Згодом до вказаного автомобіля також підійшов чоловік 30 35 років, який сів за кермо автомобіля. Через деякий час, автомобіль «Нива», д.н.з. НОМЕР_1, поїхав в напрямку м.Івано-Франківськ. Оскільки поведінка осіб, які знаходились у автомоілі «Нива» викликала у свідка ОСОБА_2 підозру того, що вони можуть перебувати у стані алкогольного спяніння, тому свідок вирішив повідомити про вказаний факт працівників поліції. Після цього, працівники поліції, а також свідок ОСОБА_2 направились в напрямку, куди попрямував автомобіль «Нива». Через деякий час, вказаний автомобіль було виявлено в с.Криниця Монастириського району. Коли працівники поліції почали спілкуватись з водієм вищевказаного автомобіля, за його зовнішніми ознаками було помітно, що він перебуває в стані алкогольного спяніння, проте водій свою вину категорично заперечував. Також свідок зазначив, що водієм вказаного автомобіля була особа, яка сідала за кермо автомобіля біля ТД «Європа Плюс». згодом працівники поліції запропонували вказаному водію пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі, від чого останній категорично відмовився;

- письмове пояснення ОСОБА_3 від 09.07.2018 року, згідно якого, 09.07.2018 року, близько 01 год. 50 хв., він перебував на вул.С.Бандери, м.Монастириська, біля ТД «Європа Плюс». Згодом він побачив як до автомобіля «Нива» білого кольору, підійшла компанія трьох чоловіків та однієї дівчини, які сіли в автомобіль «Нива» на пасажирські сидіння. Згодом до вказаного автомобіля також підійшов чоловік 30 35 років, який сів за кермо автомобіля. Через деякий час, автомобіль «Нива», д.н.з. НОМЕР_1, поїхав в напрямку м.Івано-Франківськ. Оскільки поведінка осіб, які сіли у автомобіль «Нива», викликала у свідка ОСОБА_3 підозру того, що вони можуть перебувати у стані алкогольного спяніння, тому свідок вирішив повідомити про вказаний факт працівників поліції. Після цього, працівники поліції, а також свідок ОСОБА_3 направились в напрямку, куди попрямував автомобіль «Нива». Через деякий час, вказаний автомобіль було зупинено в с.Криниця Монастириського району. Коли працівники поліції почали спілкуватись з водієм вищевказаного автомобіля, за його зовнішніми ознаками було помітно, що він перебуває в стані алкогольного спяніння, проте водій свою вину категорично заперечував. Також свідок зазначив, що водієм вказаного автомобіля була особа, яка сідала за кермо автомобіля біля ТД «Європа Плюс». Згодом працівники поліції запропонували вказаному водію пройти огляд для встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі, від чого останній категорично відмовився.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, або в випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Також, відповідно до п. 2.5. (а) Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10ПДР України).

Проаналізувавши вищевказані норми КУпАП можна дійти висновку, що обов'язковою ознакою обєктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні, 09.07.2018 року автомобілем він не керував, оскільки за кермом у вказаний день перебувала його дружина ОСОБА_4. Крім того, коли приїхали працівники поліції, автомобіль знаходився на узбіччі в с.Криниця в нерухомому стані та працівники поліції його не зупиняли.

Вказані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю узгоджуються з поясненнями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №545607 від 09.07.2018 року, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення».

Також, як вбачається зі змісту письмового пояснення свідка ОСОБА_4 від 01.11.2018 року, обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП 2 №545607 не відповідають дійсності, так як 09.07.2018 року автомобілем НОМЕР_2 керувала вона, а не її чоловік ОСОБА_1. Крім того, на момент, коли приїхали працівники поліції, а також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за кермом автомобіля перебувала саме вона, а не ОСОБА_1 Також, зазначила, що в цей час автомобіль перебував на узбіччі в нерухомому стані.

Також слід зазначити, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях від 09.07.2018 року, підтверджують лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. У вказаних поясненнях свідки лише теоретично допускають факт керування автомобілем «Нива» особою, яка сідала за кермо 09.07.2018 року, близько 01 год. 50 хв. біля ТД «Європа Плюс».

Будь-які інші докази, які б спростовували пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що він не керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні будь-які дані, які б підтвердили, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в ході керування ним транспортним засобом.

Крім того, слід звернути увагу, що згідно ч.1 ст156 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №545607 від 09.07.2018 року в якості свідка зазначено лише одну особу ОСОБА_2, хоча вматеіралах справи наявні пояснення також свідка ОСОБА_3 від 09.07.2018 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом або безпосередньо після зупинки автомобіля, а відтак, не підтверджено факт керування особою транспортним засобом, що є обов'язковою ознакою обєктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідност. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Необхідних доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, при цьому нормами КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що будь-яких доказів на підтвердження обовязкової ознаки обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні, суддя приходить до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя В. М. Іванчук