Єдиний унікальний номер 227/498/18 Номер провадження 33/804/65/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Смірнова В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 КУпАП - закрито в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИЛА:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено наступне. 24 січня 2018 року о 17 год. 25 хв. в Донецькій області Покровському районі на 899 км автодороги Покровськ-Котляне-Удачне водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на стоячий попереду автомобіль НОМЕР_2. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 12.1 Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП..

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 КУпАП - закрито в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав змінити постанову суду, виключивши з неї посилання на дослідження доказів і визнання винуватості його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП..

Перевіривши матеріали судової справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову необхідно залишити без змін, за таких підстав.

ОСОБА_2 і його захисник ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про дату розгляду справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Їх явка в даному випадку не обов'язкова і не є перепоною для розгляду судової справи.

Дослідивши матеріали судової справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, протокол огляду місця події, план-схему наслідків ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, фотографії з місця ДТП, а також висновок комплексної судово-автотехнічної експертизи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини. Так, відносно ОСОБА_2 правомірно був складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав, та пояснював, що він 24 січня 2018 року о 17 год. 25 хв. керуючи автомобілем ЗАЗ на автодорозі Покровськ-Котляне-Удачне, рухаючись зі швидкості руху 70-80 км/год, зі включеними фарами ближнього світла, за 50-60 м від себе побачив перед собою посеред дороги стоячу машину, без будь яких світових сигналів, він почав тормозити, проте через слизьку дорогу автомобіль не зупинився та відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ. Вважає, що водій автомобіля ВАЗ допустив аварійну ситуацію, зупинившись посеред дороги без включеної аварійки..

Оцінюючи в ході судового розгляду надані докази, суд дійшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Висновком судової авто-технічної експертизи № 1908-1911 від 24 липня 2018 року встановлено, що згідно досліджень, проведених на основі пояснення водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 (на автомобілі НОМЕР_3 були увімкнені лампи габаритних вогнів на задніх ліхтарях і видимість їх була достатньою), у розглядаємій версії нормативні (належні) дії водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Згідно з вимогами вищевказаного пункту водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 повинен був вибирати таку швидкість свого руху, щоб при дії на органи керування транспортного засобу (гальмівна система, рульове керування) мати можливість постійно контролювати напрям та траєкторію руху керованого ним транспортного засобу. В умовах цієї події він мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем НОМЕР_3, та зв'язаних з ним наслідків, шляхом належного виконання з його боку вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В даних дорожніх умовах дії водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, та з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками; а в діях водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, яки б з технічної точки зору могли знаходитися у причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками не убачається.

Згідно досліджень, проведених на основі пояснень водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 (на автомобілі НОМЕР_5 не були увімкнені лампи габаритних вогнів на задніх ліхтарях і видимість їх була недостатньою), в даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до вимог яких ОСОБА_2 повинен був рухатися зі швидкістю, що не перевищує допустимої за умовами видимості дороги за напрямом руху, а у момент виникнення небезпеки для руху прийняти заходи до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Водій автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_4 повинен був під час зупинки в умовах недостатньої видимості увімкнути габаритні ліхтарі, тобто він повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 19.4 Правил Дорожнього руху України. У рамках розглядаємої версії та в даних дорожніх умовах визначити наявність, або відсутність технічної можливості запобігти зіткненню та виконати аналіз та оцінку згідно вимог ПДР України знаходження (не знаходження) дій водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків, не уявляється за можливе.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_4 від 24 січня 2018 року вбачається, що 24 січня 2018 року близько 17 год. 25 хв. на автодорозі Покровськ-Удачне він стояв біля правого узбіччя з увімкненими габаритними вогнями на своєму автомобілі НОМЕР_6, так як перемикав газову систему з бензину на газ. У цей момент він відчув сильний удар у задню частину свого автомобіля. Після того, як його автомобіль розвернуло у протилежний бік, він побачив, що автомобіль ЗАЗ - DAEWOO державний номер НОМЕР_7 здійснив наїзд на його автомобіль, який стояв. Після чого він визвав працівників поліції.

Висновки експертизи не є єдиним доказом в даній справі і в сукупності із іншими доказами був оцінений судом відповідно до вимог ст..251 КУпАП.

Таким чином приходжу до висновку, що суддя дійшов правильного висновку, що дії водія ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв'язку з цією ДТП та її наслідками, оскільки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху він не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; тобто в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

Зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судом був дотриманий принцип рівності сторін в даному провадженні; з огляду на принцип змагальності сторін суд створив необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав.

За таких обставин доводи ОСОБА_2 є необґрунтованими.

При розгляді апеляційної скарги суд переконався, що провадження в справі в цілому було чесним, включаючи спосіб, у який були отримані докази (рішення ЄСПЛ у складі Великої палати у справі «Elsholz v. Germany» від 13.07.2000 р.).

Встановлено, що докази представлені таким чином, що гарантується справедливий суд (рішення Суду у справі «Blucher v. Czech Republic» від 11.01.2005 року).

Відповідно до вимог ст..247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких підстав, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..124 КУпАП - закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду В.В.Смірнова