Справа № 351/1381/18
Провадження № 33/4808/42/18
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає у АДРЕСА_1, який не працює,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив постанову суду скасувати як незаконну, у зв'язку із порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, відповідно до п.12 Інструкції, що, на думку апелянта свідчить про порушення процедури, і спростовує факт вимоги пройти такий огляд. Стверджує, що в квитанції -роздруківки приладу «Драгер» нечітко видно цифри та дати. Посилається на те, що його не було відсторонено від подальшого керування, як того вимагають приписи ст. 266 КУпАП, що свідчить про невідповідність дій поліцейських вимогам закону. Вказує, що суд першої інстанції не викликав у судове засідання свідків, тому суд не мав право робити посилання на їх пояснення у постанові суду як на доказ по справі. Вказує на те, що справу було розглянуто у його відсутність, без належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, що, на його думку, є порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Постановою судді встановлено, що 24.06.2018р. о 23:20 год. ОСОБА_2 у с. Устя Снятинського р-ну керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що встановлено оглядом на стан алкогольного сп'яніння, який проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, результат якого становить 2,18%, таким чином ОСОБА_2 порушив п. 2.9(а) ПДР України.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка з його особистим підписом про час слухання справи 16.10.2018 року о 08-30 год., що міститься в матеріалах провадження.

Даних про залучення ОСОБА_2 захисника, матеріали провадження не містять.

Жодних клопотань про перенесення слухання по справі на інший час на адресу апеляційного суду не надходило ані поштою, ані безпосередньо до канцелярії суду, ані на адресу електронного засобу зв'язку.

Оскільки, правом на участь у судовому засіданні по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_2, якого було належним чином сповіщено про час та місце розгляду справи, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, постанову судді - скасувати, прийняти нову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даних про те, що ОСОБА_2 було належним чином повідомлено судом першої інстанції про час розгляду справи 14.09.2018 року, матеріали справи не містять .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №393879 від 24.06.2018 року в графі про місце та час розгляду адміністративної справи зазначено, що розгляд відбудеться «в липні 2018 року у Снятинському районному суді» (а.с. 1).

Матеріали провадження містять повістку про виклик до суду ОСОБА_2 на 14.09.2018 року о 08-55 годин, проте жодного повідомлення щодо її отримання ОСОБА_2 немає. Графа в рекомендованому повідомленні про «вручення вказаної повістки про виклик адресату» - не заповнена, а з довідки поштового відділення вбачається, що неправильно зазначена адреса одержувача з поміткою «тимчасово вибув». Наведене свідчить про неналежне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції (а.п. 11-13).

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

По суті, пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення, доходжу наступного висновку.

Відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення ОСОБА_2 звинувачується в тому, що допустив порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вважаю встановленим, що 24.06.2018р. о 23:20 год. ОСОБА_2 у с. Устя Снятинського району керував транспортним засобом марки Форд Фокус номерний знак СТW 1244, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, результат якого, згідно роздруківки становить 2,18% (проміле).

Факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння підтверджується наступними доказами: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №393879 від 24.06.2018 року; 2) роздруківкою тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер» з результатом - 2,18 (проміле); 3) актом на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів 4) поясненнями двох свідків: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.п. 5-6).

Вважаю, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився працівниками поліції, за згодою останнього, на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків, технічним приладом Drager Alcotest 6810 (а.п. 2).

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Так, з долученого до матеріалів провадження Акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що огляд проведений у зв'язку з виявленими у ОСОБА_2 ознаками - різкий запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою приладу «Драгер», результат якого становить 2,18 % (проміле), а в графі «З результатами згоден» стоїть прізвище «Коханюк Володимир Іванови» та його підпис (а.п. 4).

Отже, ОСОБА_2 погодився з результатами тесту у 2,18 % (проміле), що є підтвердженням перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, наданими суду апеляційної інстанції матеріалами поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом марки Форд Фокус номерний знак СТW 1244, в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянта в частинні того, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, якщо вони не надали таки пояснення безпосередньо в судовому засіданні, не є слушними, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що наведені вище докази, що містяться в матеріалах провадження, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доводи апелянта в частині того, що роздруківка приладу «Драгер» є нечіткою, оскільки з неї не вбачається ані цифр, ані та дати, не є тією підставо, яка б свідчила, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого йому діяння, оскільки з роздруківки чітко вбачається результат тесту - 2,18% (проміле), з яким погодився останній, засвідчивши це в акті огляду, що безумовно свідчить про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння (а.п. 2).

Посилання апелянта на те, що матеріали провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, як на підставу незаконності дій працівників поліції при оформленні матеріалів, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, то вони є безпідставними, оскільки не мають жодного значення для встановлення вини ОСОБА_2 за порушення ним п. 2.9 «а» ПДР України, а саме за керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного, а не наркотичного сп'яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується той факт, що працівники поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_2 діяли відповідно до приписів як ст. 266 КУпАП та й приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Таким чином, вважаю безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки сукупність досліджених доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, враховуючи наведене вище доходжу висновку, що оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобам в стані алкогольного сп'яніння в діях ОСОБА_2 є склад вказаного адміністративного правопорушення, що тягне за собою адміністративну відповідальність.

Проте, відповідно до вимог ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення,

В той же час, на момент прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2018 року, ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя: В.В. Повзло