Справа № 317/3367/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 р. м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Нікітін В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: вул. Наумова 26/3, с. Дослідне, Дніпровського району, Дніпропетровської області, посвідчення водія ЯАА 338969, видане Дніпропетровським МРЕВ?2 08.07.2000 року,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1.

Розгляд даної справи було призначено на 24 жовтня 2018 року. ОСОБА_1 повідомлено про час та дату судового розгляду.

24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та його захисник, адвокат ОСОБА_2 просили суд відкласти судовий розгляд даного адміністративного матеріалу та надати їм час для ознайомлення з протоколом та доданими до нього матеріалами, оскільки під час складання протоколу його не було вручено ОСОБА_1 Клопотання було судом задоволено, судове засідання відкладене на 30 жовтня 2018 року.

29 жовтня 2018 року до канцелярії суду віл адвоката ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_1, надійшло клопотання про передання даного адміністративного матеріалу на розгляд Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за місцем проживання ОСОБА_1

Вказане клопотання судом було відхилено з огляду на положення статті 276 КпАП України, яка не передбачає можливості розгляду справи за ч. 1 ст. 164 КпАП України за місцем проживання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 заперечили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 фактично не здійснював господарської діяльності в тому розумінні, в якому така визначена в Господарському кодексі України. ОСОБА_1 зазначив, що його лише попросили перевезти вантаж з одного місця до іншого з огляду на хворобу водія перевізника. При цьому перевізником ПП «Лєбєєвим» йому було надано товарно-транспортну накладну як документи на вантаж.

Адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи свого клієнта та зазначив, що дохід від надання послуг з перевезення вантажу ОСОБА_1 не отримував, оскільки він не є перевізником. Зазначив, що в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна, де перевізником зазначено ПП «Лєбєєва», а ОСОБА_1 вказаний лише як водій, тобто найманий працівник.

Суд, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вислухавши доводи учасників справи, прийшов до наступних висновків.

Адміністративний матеріал на ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з адміністративного протоколу, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що перебуваючи за кермом автомобіля «КАМАЗ» д/н: АЕ1094АС, здійснював господарську діяльність з перевезення вантажів без одержання дозволу, та був виявлений 04 жовтня 2018 року о 14 годині 53 хвилини на 474-му кілометрі автошляху Н-08.

В матеріалах справи міститься копія товарно-транспортної накладної № 499878 від 04 жовтня 2018 року, на яку є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з цим документом в якості «Автомобільного перевізника» визначено ПП «Лєбєєва», а ОСОБА_1 зазначений як «Водій». Власником автомобіля «КАМАЗ», на якому здійснювалось перевезення вантажу, ОСОБА_1 також не є.

За диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність - це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Суб'єктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII.

Отримання ліцензії найманим працівником, який не здійснює самостійну господарську діяльність, діючим законодавством не передбачено.

Оскільки ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання, він не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В той же час, у відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Статтею 48 вказаного Закону встановлено перелік документів, які мають бути у автомобільного перевізника при здійсненні перевезень вантажів. Серед таких документів визначено необхідність наявності документа, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 217 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції є правовим засобом відповідальності у сфері господарювання.

Адміністративно-господарські санкції (в тому числі й адміністративно-господарський штраф) застосовуються в порядку, передбаченому Главою 27 Господарського кодексу України.

Статтею 241 Господарського кодексу України встановлено визначення адміністративно-господарського штрафу як грошової суми, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Таким чином, субєктом відповідальності за порушення, виявлене представниками Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, може (за наявності відповідних законних підстав) бути саме субєкт господарювання, який на законних підставах, але без отримання відповідного дозволу, передбаченого ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», здійснював перевезення вантажів, а не фізична особа, яка керувала вантажним автомобілем.

Враховуючи викладене, Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області має реалізувати свої повноваження, передбачені вищевказаними нормативно-правовими актами для перевірки відомостей, зазначених в протоколі та доданих до нього матеріалів, та, в разі наявності до того законних підстав реалізувати притягнення до відповідальності винного субєкта господарювання (в даному випадку ПП «Лєбєєва»). Запорізькому районному суду Запорізької області не підсудні справи, які стосуються застосування адміністративно-господарських санкцій в сфері господарювання.

Керуючись ст. 278 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 164 КпАП України закрити в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Повідомити Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про необхідність, в разі наявності до того законних підстав, перевірки ПП «Лєбєєв», відомості про якого зазначені в матеріалах даного провадження, щодо відповідності його дій вимогам діючого законодавства в сфері провадження господарської діяльності з перевезення вантажів.

Постанова може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 КпАП України до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В. Нікітін