Справа № 354/51/18
Провадження № 33/4808/51/18
Категорія ч. 1 ст. 164 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Іванов А.П.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без конфіскації автомобіля, також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2018 року, ОСОБА_2 10 січня 2018 року о 13 год. 50 хв., в с. Яблуниця, по вул. участок Село, здійснював перевезення пасажирів автомобілем марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1, обладнаним розпізнавальним ліхтарем «таксі» без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 21 вересня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, прийнятою внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповного дослідження доказів.

Разом з тим в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів щодо поважності причин, з яких було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилається на те, що апелянт не був повідомлений про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституції України, зокрема надати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків. Суддя Іванов А.П. в порушення вимог чинного законодавства, незважаючи на те, що апелянт в телефонному режимі повідомляв Яремчанський міський суд про неможливість прибути в судове засідання, безпідставно розглянув справу 05.04.2018 року без участі ОСОБА_2, що унеможливило його скористатись конституційним правом на захист.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов'язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов'язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При цьому необхідно враховувати, що статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції ( справа «Богонос проти Росії», справа «Бац проти України»). Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи (справа «Загородніков проти Росії»)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ІІ №0005093 від 10 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 було відомо, про те, що він притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП та те, що справа стосовно нього направляється на розгляд до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 належним чином було повідомлено про розгляд справи 20.03.2018 року о 08-40 год. про що свідчить підпис останнього про отримання ним поштового відправлення суду 23.01.2018 року (а.п. 14). Окрім цього, ОСОБА_2 повторно належним чином повідомлявся судовою повісткою про дату та час розгляду справи, а саме на 05.04.2018 року, однак, згідно із відстеження із сайту Укрпошти, вказана повістка вручена не була під час доставки, невдала спроба вручення (а.п.16). Постанова судді була винесена 05.04.2018 року без участі ОСОБА_2, який повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи і знав про те, що саме в провадженні цього суду перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.164 КУпАП.

Вказані обставини повністю визнаються ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Апеляційним судом Івано-Франківської області 21 вересня 2018 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду підпис О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв