Справа № 574/900/18
Провадження № 3/574/259/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М. з участю потерпілої ОСОБА_1, представника потерпілої адвоката ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого по АДРЕСА_1, пенсіонера, за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_4 складено протокол про те, що він «14.03.2018 року, близько 17 години 30 хвилин, в приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_2, погрожував фізичною розправою своїй недочці ОСОБА_1, а саме вчинив домашнє насильство, чим міг завдати психічної шкоди її здоров'ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він був одружений з матір'ю потерпілої ОСОБА_1, яка є її дочкою. Після смерті дружини, відносини між ними погіршилися через суперечки, що виникали на ґрунті користування майном, яке належало йому та його померлій дружині, в тому числі житловим будинком де вони проживали за адресою АДРЕСА_2, який тепер зареєстрований за ОСОБА_1. У лютому 2018 року він отримав від неї письмове попередження про його виселення з цього будинку. Однак він там є зареєстрований і вселився до нього як член сім'ї попереднього власника, який помер. У вечері 14.03.2018 року він зайшов в будинок забрати тютюн. В цей час в будинку були ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_7. Він спросив чи може він забрати свої речі, на що ОСОБА_1 погодилася. Він забрав тютюн та пішов на вулицю. Жодних погроз останній не виказував. Через якийсь час приїхали працівники поліції та стали говорити, що він погрожував ОСОБА_1 ножем. Однак жодних погроз в бік останньої він не вчиняв. Вважає, що вона навмисно викликала поліцію, що б був привід для його виселення. Дійсно ніж в господарстві був, однак його використовували в якості господарського, але він нікому ним не погрожував.

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що після смерті матері, з вітчимом ОСОБА_4 у них стали погіршуватися відносини, так як він вирішив привести в будинок, який раніше належав матері і власником якого в теперішній час є вона, іншу жінку. Вона була проти, а тому запропонувала ОСОБА_4 добровільно виселитися. Однак останній вважав, що має право тут жити і з цього приводу між ними виникають суперечки, останній декілька разів погрожував їй вбивством. По одному епізоду з таких підстав справа вже перебуває в суді. Між тим, 14.03.2018 року, у вечері, вони у двох з чоловіком вирішили зайти до господарства, де раніше проживала її мама, та набрати води. Коли вони знаходилися в будинку зайшов ОСОБА_4, який попросив дозволу забрати свій тютюн та вудочку. Вона не заперечувала. Забравши в будинку свої речі, останній став виходити та затримався у сінях. Коли вона вийшла за ним подивитися, останній взяв із пральної машини ножа та сказав, що він її заріже, а потім вийшов. Вона викликала поліцію. Вважає, що ОСОБА_4 не є членом її сім'ї.

Вислухавши покази сторін, дослідивши долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази та давши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 14.03.2018 року, за заявою ОСОБА_1, було розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.129 КК України по факту погрози вбивством ножем 14.03.2018 року ОСОБА_4 ОСОБА_1.

04.08.2019 року слідчий СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області Сахненко Н.М. винесла постанову про закриття даного кримінального провадження, у зв'язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України, оскільки в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 не вчиняв будь-яких дій направлених на погрозу вбивством на адресу ОСОБА_1. Дійсно останній в господарстві мав штик ніж, однак він перебував в металевих піхвах і він його не оголював та не вчиняв інших дій, які б свідчили про реальність погрози вчинити вбивство останньої (а.с.3-4).

Дана постанова потерпілою чи іншими особами не оскаржувалася та є чинною.

При цьому слідчий зазначив в ній, що в діях ОСОБА_4 мав факт вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, у зв'язку з чим матеріали провадження слід направити начальнику поліції для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП.

15.08.2018 року відносно ОСОБА_4 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за вищевикладених обставин.

Як встановлено суддею та вбачається з показів сторін і підтверджено матеріалами справи, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, після смерті матері ОСОБА_1, з якою ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі, склалися неприязні стосунки з приводу користування житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_2 та іншим майном.

При цьому слідчий, прийнявши рішення про закриття кримінального провадження за фактом погрози вбивством ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_1, встановив, що жодних дій, які б свідчили про реалність погроз останнього, він не вчинив.

Однак висновок слідчого про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення не грунтуються на доказах та є суперечливим.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7.12.2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи ( п.14 ст.1 цього Закону).

Частиною 2 статті Закону СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Частина 4 цієї статті передбачає, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов'язків, тобто не є членами однієї сім'ї чи родичами кровного споріднення.

Тобто ОСОБА_4 не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.

Таким чином, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247,283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан