Справа № 482/1528/18
Номер провадження 3/482/644/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 вересня 2018 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Демінська О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП- НОМЕР_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкає: Миколаївська область, м.Нова Одеса, вул..Першотравнева, 88, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ГП 427994 від 04.06.2018року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 04.08.2018року, о 04.30год., знаходячись за спільним місцем проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_2, вчинив сімейну сварку, в ході якої ображав останню нецензурною лайкою, чим здійснив моральний та психологічний тиск, тобто вчинив домашнє насильство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, від дачі пояснень відмовився.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що до 2013року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_1, 04.08.2018року, о 04.30год. ранку, ОСОБА_1 прийшов до неї додому в гості, щоб побачитися з її дітьми, батьком яких він не записаний, стукав у двері, але вона не відкривала, після чого останній почав нецензурно лаятися. Вона викликала поліцію. Зазначила, що морального та психологічного тиску у відношенні неї зі сторони ОСОБА_1 не було; також вказала, що в теперішній час вони разом не проживають, стосунків не підтримують.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, вивчивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Отже, однією з умов настання відповідальності за даною статтею є вчинення насильства саме в сім'ї.

Згідно з ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з захисту прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, доки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 не є членом її сімї, батьком дітей ОСОБА_2 не записаний, спільно з нею не проживає з 2013 року, спільним побутом та взаємними правами та обов'язками з нею не пов'язаний. Вказане в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив.

Доказів вини ОСОБА_1 саме у вчиненні насильства в сім'ї, що передбачено ст.173-2 ч.1 КУпАП, суду не надано.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростовують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення ГН № 427994 від 04.08.2018 р.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_1 не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, суд прийшов до висновку, що провадження у справі належить закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173-2 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП- НОМЕР_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_3