АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/17/18 Справа № 185/6759/17Головуючий у 1 й інстанції - Зінченко А. С. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю захисника Бобровницького В. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 та захисника Бобровницького В. І. на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 19.08.2017 року о 10 год. 30 хв. у м. Павлоград по вул. Поштова, буд. 12, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, згідно висновку №478 від 19.08.2017 року, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі апелянти просять постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисник зазначають, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом та працівники поліції підішли до транспортного засобу який не рухався.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не заперечує той факт, що вживав алкогольні напої напередодні однак стверджує, що не керував транспортним засобом оскільки транспортним засобом керував товариш ОСОБА_4 який в подальшому відігнав транспортний засіб на стоянку.

На думку апелянтів працівники поліції з великої дистанції не могли побачити, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом, оскільки під'їхали до транспортного засобу для перевірки відсутності переднього бамперу без номерного знаку.

В апеляційній скарзі апелянти зазначають, що у ОСОБА_3 не було на меті затягування розгляду справи в суді першої інстанції та на думку апелянтів суд першої інстанції прийшов до хибного висновку стосовно винності ОСОБА_3

Вислухавши захисника Бобровницького В.І., який підтримав апеляційні доводи, у відсутності ОСОБА_3, якого належним чином було повідомлено про дату та час розгляду апеляційної скарги та який не з'явився та не поставив до відома про причини своєї неявки до апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку, посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази, які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_3, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом поліцейського Павлоградського ВП старшого сержанта поліції Морарь Г. Г., в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_3 інкримінованого правопорушення.

З пояснень ОСОБА_3 убачається, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за відсутність переднього бамперу та номерного знаку, де було в нього виявлено ознаки алкогольного сп'яніння та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не сповіщала поліцейських про керування зазначеним транспортним засобом іншою особою.

Крім того, у висновку наркологічного відділення №3 КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» №478 від 19 серпня 2017 року зазначено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольної інтоксикації (сп'яніння).

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях поліцейського та висновку лікаря, не убачається, тому не можна погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 та його захисника Бобровницького В.І. про необґрунтованість судового рішення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, при безпосередньому дослідженні доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Однак, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Суд правильно визначив розмір штрафу, однак визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно ст. 27 КУпАП покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин,апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та захисника Бобровницького В. І. задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_3, за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Вважати ОСОБА_3 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із стягненням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч