АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/672/18 Справа № 697/2869/17 Головуючий по 1 інстанції Русаков Г. С.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю в режимі відеоконференції особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_3; його захисника, адвоката Гончарука А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гончарука А. В. на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює на ПрАТ Миронівська ПФ, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 052897 ОСОБА_3 21.12.2017 о 23 год. 15 хв. в с. Литвинець, Канівського району Черкаської області керував транспортним засобом ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено результатом Alcotest 6810. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Гончарук А. В. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її як незаконну та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Указує, що ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, не знав про дату і час судового засідання, що призвело до грубого порушення його права на захист. Судом належним чином не було ідентифіковано особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не встановлені фактичні дані місця проживання згідно з запитами адресних довідок та інформації згідно ідентифікаційного коду. Зазначає, що йому належним чином не було надіслано жодної повістки про розгляд справи, внаслідок чого він не приймав участі у жодному судовому засіданні, розгляд справи відбувся за його відсутності, відповідний примірник рішення суду належним чином йому вручено не було, що є грубим порушенням вимог ст.285 КУпАП. Про існування такої постанови було з'ясовано лише 04.07.2018.

По суті апеляційних вимог апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд фактично притягнув до адміністративної відповідальності особу, яка не вчиняла правопорушення і навіть не була присутня на місці події.

Вказує, що ОСОБА_3 постійно проживає в АДРЕСА_2. Також це є його місцем реєстрації, про що зазначено в паспорті громадянина України.

В м. Каневі та Канівському районі ОСОБА_3 ніколи не проживав та будь-якої нерухомості не має. У особистій власності будь-яких транспортних засобів він ніколи не мав. Згідно даних, виявлених в матеріалах адміністративної справи, автомобіль ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 йому не належить.

Що стосується обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №052897 від 21.12.2017 року, зазначає, що до вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення він не причетний. У вказаний день та час автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 не керував, будь-яких пояснень працівникам поліції не надавав.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів адміністративної справи вбачається, що працівником поліції визначено місце проживання особи, що керувала автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1, АДРЕСА_1. Згідно даних поштових повідомлень (а.с. 9-14,17-18) зазначено, що особа з такими даними за вказаною адресою не проживає.

Вказує, що працівники поліції під час складання відповідного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення належним чином не встановити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (будь-які документи, що могли посвідчити особу водія ТЗ працівником поліції не перевірялися). Більше того, суд першої інстанції при вирішенні справи обмежився лише наявними даними, не перевіривши належним чином відповідність первинної інформації фактичним даним, що ставить під сумнів можливість притягнення до адміністративної відповідальності визначену судом першої інстанції особу.

Факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не був належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів. Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, категорично це заперечує. Свідки у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені взагалі. Єдиним підтвердженням факту керування особою транспортним засобом, на якому суд першої інстанції ґрунтував свій висновок, є те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненні обвинувачений написав нібито своєю рукою, що він їхав на автомобілі, а перед тим випив пляшку пива.

За таких обставин вважає, що суд першої інстанції помилково ухвалив рішення щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його адвокат Гончарук А. В. підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_3 пояснив, що він в зазначеному у протоколі місці й в указаний там час не знаходився; 21.12.2017 року автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1, не він не керував, працівникам поліції будь яких пояснень не надавав. У протоколі вірно зазначені лише його прізвище, ім'я, по-батькові, дата народження і місце роботи. Інші дані, зокрема адреса місця проживання, телефон указані не вірно. Вказаної у протоколі адреси і телефону він не знає. Підозрює, що якась інша особа назвалася його іменем, знаючи про нього певні дані, а працівники поліції належно не перевірили документи у цієї особи, поклавшись на відомості із бази АРМОР

Поліцейський Синьоокий О. С., який складав протокол і якого суду неодноразово викликав у судове засідання, до суду не прибув. Відповіді на запит суду до Канівського ВП ГУНП в Черкаській області щодо надання відеоданих з місця вчинення правопорушення, не надійшло

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Даних про належне отримання ним виклику до суду немає. Враховуючи, що про існування постанови від 26.02.2018 р. апелянту стало відомо, як він стверджує, лише 04.07.2018 р., а апеляційна скарга подана ним 13.07.2018 р., вважаю справедливим визнати названі апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, й вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Вбачаю, що оскаржувана постанова місцевого суду не може залишатися чинною і підлягає скасуванню, оскільки в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в ході безпосереднього дослідження доказів судом було встановлено, що матеріали справи не містять посилання на конкретні документи, на підставі яких працівник поліції й в подальшому суд встановили особу правопорушника під час складання протоколу та судового розгляду справи. В протоколі є лише посилання на те, що особу перевірено по базі АРМОР.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_3 категорично заперечує будь-яке своє відношення до діяння, описаного у протоколі про адміністративне правопорушення, й жодних інших даних, які б могли спростувати його позицію у матеріалах справи немає, а поліцейський, який складав протокол, до суду за викликом для надання пояснень не з'явився, суд апеляційної інстанції вбачає, що як поліцейський, так і суд першої інстанції, не вжили достатніх заходів для належного встановлення особи, винної у вчинення правопорушення, тобто не з'ясували суб'єкта правопорушення.

З огляду на це, рішення суду першої інстанції має бути скасоване, а провадження у справі закрите за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Гончаруку А. В. строк на апеляційне оскарження постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника Гончарука А. В. на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2018 року задовольнити.

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

Провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко