Справа №336/4535/18,
пр.3/336/1504/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова І.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, місце роботи: генеральний директор ТОВ «Крем Розет», адреса реєстрації за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (гурт.),

за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії №ЗП1362/565/АВ/П/ПТ, складеного 31.07.2018 інспектором праці Головного управління держпраці у Запорізькій області ОСОБА_2, ОСОБА_1 призначений на посаду генерального директора ТОВ «Крем Розет» згідно з наказом від 27.11.2004 №1. 25.07.2018 під час виконання посадових обовязків за адресою: м.Запоріжжя, вул. Східна, буд.10, допустив порушення законодавства про працю, які оформлені актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП362/565/АВ від 25.07.2018, відповідальність за яке передбачена згідно з ч.3 ст. 41 КУпАП, а саме під час інспекційного відвідування ТОВ «Крем Розет» з питання порядку укладення трудового договору встановлено, що протягом 2017-2018 років три особи допущено до роботи без укладення трудового договору в порушення вимог ст. 24 КЗпП України, - ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, які виконували роботи щодо виготовлення кондитерських виробів, загальною вагою не менше 150 кг на тиждень та не менше 100 кг на місяць.

За змістом протоколу, із актів приймання-передачі виконаних робіт за 2017-2018 роки на вказаних осіб, ними виконується трудова функція, яка передбачає виконання робіт за посадами (професіями) «Кондитер», що передбачена класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327 (зі змінами, код професії 7412). Зазначені дії є процесом праці та не передбачають роботи з досягненням конкретного результату.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «Крем-Розет» є виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання. У штатних розписах підприємства у 2017-2018 роках посада кондитера відсутня.

З протоколу також видно, що винагорода ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 за виконану роботу виплачується у розмірі 6 грн. за 1 кг готової продукції, тобто оплата залежить від кількості і якості виконаної роботи згідно з нормами виробітку та відрядними розцінками, що відповідає вимогам ст.ст. 94, 97 КЗпП України. Згідно з поясненнями керівництва, з ОСОБА_3 регулярно з лютого 2017 року по липень 2018 року укладались цивільно-правові договори (№3 від 01.02.2017, №6 від 01.04.2017, №7 від 01.06.2017, №8 від 01.08.2017, №9 від 01.10.2017, №01 від 02.04.2018 та №05 від 01.07.2018). Між ТОВ «Крем-Розет» та ОСОБА_4 регулярно укладались цивільно-правові договори за період з січня 2017 року по грудень 2017 року (№2 від 02.01.2017, № 2/1 від 01.03.2017, №5 від 01.04.2017,№6 від 01.06.2017, №7 від 01.08.2017, №8 від 01.10.2017, №10 від 01.12.2017). Між ТОВ «Крем-Розет» та ОСОБА_5 також неодноразово укладались цивільно-правові договори за період з грудня 2017 року по липень 2018 року (№11 від 01.12.2017, № 01 від 02.01.2018, №02 від 01.03.2018,№06 від 01.07.2018).

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься перелік актів виконаних робіт, за якими вказаним особам за цивільно-правовими договорами здійснюється оплата за надані послуги. З цих актів видно, як зазначає інспектор, що оплата за надані послуги здійснюється щомісячно, з чіткою періодичністю та у строки, що слідують за відпрацьованим певним часом - місяцем, що, зазвичай, характерно для виплати заробітної плати за трудовим договором.

Так, зі змісту протоколу видно, що в порушення ч.3 ст.24 КЗпП України трудові договори (оформлені наказом) із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не укладались і повідомлення до органів фіскальної служби не подавалось, чим порушено вимоги ч. 3 ст.24 КЗпП України, відповідно до якої працівники допускаються до роботи після укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

У судових засіданнях 20.08.2018 та 10.09.2018 ОСОБА_1 присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до матеріалів справи не надсилав, тому на підставі ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи на підставі наявних доказів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності наявні докази, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, виходячи з такого.

Ч.3 ст. 41 КУпАП встановлено декілька окремих складів адміністративних правопорушень, так, адміністративні стягнення передбачені за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Ч.3 ст. 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, цією нормою прямо повязано декілька умов допуску працівника до роботи, а саме: укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Судом встановлено, що згідно з наказом голови правління ТОВ «Крем-Розет» №1 від 27.11.2004 ОСОБА_1, стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, призначено генеральним директором підприємства.

Відповідно до протоколу від 31.07.2017 інспекційним відвідуванням встановлено, що протягом 2017-2018 років трьох фізичних осіб допущено до роботи без укладення трудового договору в порушення вимог ст. 24 КЗпП України, а саме, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які виконували роботи щодо виготовлення кондитерських виробів, натомість, між ТОВ «Крем-Розет» та зазначеними особами укладались цивільно-правові договори.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, надано акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) ТОВ «Крем-Розет» №ЗП1362/565/АВ від 25.07.2018.

При цьому, ТОВ «Крем-Розет» надіслано на адресу Головного управління Держпраці в Запорізькій області письмові заперечення на акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, від 27.07.2018 за вих.№14. Вказані заперечення додані до матеріалів справи.

За їх змістом, ОСОБА_1 пояснює, що, виходячи з положень КЗпП України та ЦК України, реалізувати своє право на працю можливо шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема, договору підряду, договору доручення, договору про надання послуг, авторського договору та інших цивільно-правових угод, як це підкреслено, зокрема, в листі Мінсоцполітики від 16.05.2011 № 151/06/186-11, від 20.04.2012 №64/0/187-12. Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається саме трудовий договір, а ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, - цивільно-правовий договір. Стосовно вказаних в акті перевірки осіб ТОВ «Крем-Розет» не видавались жодні накази, розпорядження про прийняття на роботу, їх не ознайомлювали з правилами внутрішнього трудового розпорядку та не вівся облік робочого часу, що свідчить про цивільно-правовий характер відносин, що склалися та оформлені цивільно-правовими угодами. В запереченнях також вказано, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 виконували роботу на свій ризик, самостійно організовували її виконання, не підлягали під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, виконували роботу у час, який їх влаштовував, їх робота та час відпочинку не табелювались. Метою укладення цивільно-правових угод з вказаними особами було надання виконавцями та отримання замовником певних послуг. Обсяг відповідальності за цими договорами відмінний від норм трудового законодавства, як і рівень матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, п. 6 ч.1 ст. 232 КЗпП України врегульовано, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про оформлення трудових відносин у разі виконання ними роботи без укладення трудового договору та встановлення періоду такої роботи.

Судом встановлено, що предметом цивільно-правових договорів, укладених протягом 2017-2018 років між ТОВ «Крем-Розет» в особі генерального директора ОСОБА_1 та Виконавцями (ряд окремих договорів із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5), є те, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання виконати роботи (надати послуги) з виготовлення кондитерських виробів. В кожному договорі міститься норма виготовлення виробів та період, за який вона враховується. Виконавець згідно з п. 1.1 кожного з договорів виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

В матеріалах справи також містяться відповідні акти приймання-передачі виконаних робіт до вказаних цивільно-правових договорів, відомості на виплату коштів, що підтверджують сплату замовником за виконану виконавцем роботу, якісно, в повному обсязі та в строк згідно з умовами договорів.

Доказів визнання зазначених правочинів недійсними суду не надано. Слід зауважити, що відповідні повноваження по встановленню фактів знаходження у трудових відносинах або визнання цивільно-правових відносин трудовими у Головного управління держпраці у Запорізькій області, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, відсутні.

Слід зазначити, що предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (Постанова Верховного Суду №127/21595/16-ц від 08.05.2018).

Принципове значення, в цьому випадку, має свобода договору, як одна із загальних засад цивільного законодавства (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України). Крім того, ч.1 ст. 12 ЦК України закріплено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Тобто, Головне управління держпраці у Запорізькій області не може зобовязати фізичні та юридичні особи укласти саме трудовий договір, як і будь-який інший правочин, або ж визнати існуючий договір недійсним.

Наявність ознак трудового договору у цивільно-правовому договорі також не є підставою нікчемності правочину, оскільки вичерпні ознаки нікчемного правочину визначені нормами ЦК України (ст. ст. 27, 219, 220, 221, 224, 226, 228 ЦК України). Тому такі договори можуть визнаватися недійсними лише в судовому порядку (ч.ч.2, 3 ст. 215 ЦК України). В іншому випадку діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Крім того, чинне законодавство України не містить жодного обов'язкового припису щодо того, у яких саме випадках сторони певного зобов'язання зобов'язані укладати саме трудові договори, а в яких, - цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт. Отже, потенційні сторони такого зобов'язання цілком вільні у своєму виборі форми втілення власних правових відносин, а, тому, вони на свій розсуд вправі визначати вид майбутнього договору, що може укладатися між ними.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд дійшов висновку про те, що фактичні обставини справи, які знайшли своє відображення у протоколі, не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

На підставі вищезазначеного справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, в діях ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 41, 247, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Б.Жупанова

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік