АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/6368/18 Головуючий суддя І інстанції Садовський К. С.
Провадження № 33/790/860/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянка України, працююча головним бухгалтером ТОВ «НОВААГРО УКРАЇНА» (п.н. НОМЕР_2), проживаюча за адресою: АДРЕСА_1,

кв. 32, -

Визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові суду, 03.04.2018 року головним державним ревізором-інспектором Петровою М.С., при проведенні перевірки ТОВ «НОВААГРО УКРАЇНА» (п.н. НОМЕР_2), встановлено, що ОСОБА_1, яка працює головним бухгалтером цього товариства, вчинила порушення п.п. 16.1.4 п. 16.1. ст. 16, п.57.1 ст. 57 та п.п. 287.4 ст. 287 ПК України, а саме: несвоєчасне надання платіжного доручення до установи банку на перерахування належного до сплати податкового зобов'язання податку на землю з юридичних осіб за березень 2018 року по терміну сплати 06.03.2018. Фактично борг погашено платіжним дорученням від 07.03.2018 року у сумі 507,38 грн. із затримкою на 1 день, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Факт порушення було встановлено актом перевірки від 03.04.2018 року № 4774/20-40-12-14- 19/НОМЕР_2.

Крім того суд вказав в постанові, що факт порушення встановлено та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №170 від 03.04.2018 року, копією акту перевірки від 03.04.2018 року № 4774/20-40-12-14-19/НОМЕР_2 (а.с.7).

На винесену постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 22.05.2018 року та поновити їй процесуальний строк на оскарження зазначеної постанови. Крім того, міститься прохання скасувати постанову від 22.05.2018 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що при винесенні постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, передбаченні чинним законодавством та її провина у вчиненні правопорушення не доведена (а.с.11).

В судове засідання апелянт не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце проведення апеляційного розгляду, про причини неявки не повідомляла, однак в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду справи.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, в матеріалах справи відсутні дані про належне підтвердження щодо відправлення та отримання ОСОБА_1 повістки про виклик на судове засідання, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймала.

В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які дані про належне підтвердження щодо відправлення та отримання ОСОБА_1 повістки про виклик на 22.05.2018 року в судове засідання.

Незважаючи на зазначене суд розглянув справу та виніс судову постанову без участі ОСОБА_1

Таким чином судом першої інстанції було не дотримано вимоги п.3 ст.278 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_1 була позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливост іособисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності, а відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду є частково обґрунтованими.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені ст.247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного

переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши їй строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харків від 22.05.2018 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко