Справа № 444/2528/18
Провадження № 3/444/816/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовкві Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КС № 873556 виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 27.03.2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 223151 від 13.08.2018 року, який складений інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1, відповідно до якого ОСОБА_1 13.08.2018 року о 06 год. 57 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська М-09, 29 км керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак ZK 78812 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різких запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупики транспортного засобу з використанням технічного засобу Drager Alcotest та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, тобто поліцейський, який склав протокол, вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що в стані алкогольного спяніння не перебував, підтвердив, що відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, однак бажав такий пройти в медичному закладі, тобто не згідний із тим, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення про відмову проходження огляду в медичному закладі. Підтримав викладене у письмовій заяві, зокрема, звернув увагу, що наданий поліцією відеозапис є без звуку, а тому не чути жодної розмови між ним і складачем протоколу, зокрема, щодо його відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Звернув увагу на письмові покази свідків, які зазначили, що він відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестера, однак жодних пояснень від них про відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі немає. Зазначає, що після його відмови від проходження огляду на стан спяніння за допомогою технічного засобу, працівники поліції повинні були запропонувати пройти йому огляд на стан спяніння в медичному закладі, однак цього не зробили, тому порушили процедуру, яка визначена законодавством. А тому вважає, що в його діянні відсутній подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою повного зясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 223151 від 13.08.2018 року та додані до нього матеріали, зокрема, відеозаписи події, яка покладена в основу складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід звернути увагу, що із наданих відеозаписів вбачається, що такі здійснені 14.02.2015 року починаючи з 19 год. 35 хв. по 19 год 42 хв., в той же час із самого протоколу вбачається, що подія, яка стала підставою його складення, мала місце 13.08.2018 року о 06 год. 57 хв.

Тобто є неспівпадіння у часі у 3,5 роки.

Також, на відеозаписах відсутній будь-яких звук, а тому неможливо встановити чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу чи медичному закладі.

Враховую, що ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що в стані алкогольного спяніння не перебував, підтвердив, що відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, однак зазначив, що бажав такий пройти в медичному закладі, тобто заперечує відмову від проходження огляду в медичному закладі, навпаки стверджує, що складачем протоколу не пропонувалося йому пройти огляд на визначення стану спяніння в медичному закладі.

З наданих відеозаписів, які детально оглянуто судом, візуально вбачається, що жодних розмов між ОСОБА_1 і складачем протоколу щодо проходження огляду на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків немає, оскільки свідки на відеозаписах відсутні.

Частиною третьою ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. 1 ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, суд бере до уваги, що в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначено те, що я, ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера, однак немає жодної згадки про відмову від проходження огляду в медичному закладі.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд особи на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який її доставив. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом неодноразово витребовувалися з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП додаткові відеозаписи щодо події, яка покладена в основу складеного протоколу відносно ОСОБА_1, на що суду листами повідомлено, що відеозаписи надані в повному обсязі.

Також в суд викликалися через начальника Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП ОСОБА_5 для допиту в якості свідків працівники поліції, а саме особа, яка склала протокол відносно ОСОБА_1- ОСОБА_2 та інший член екіпажу, який відбирав пояснення в свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4- ОСОБА_6, однак такі на неодноразові виклики в судові засідання для дачі показів не зявилися.

Крім того для всебічного та повного зясування обставин справи, перевірки показів ОСОБА_1, в судові засідання викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судових засідань, в такі вони не зявилися.

Під час розгляду справи не встановлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та доказів на спростування пояснень самого ОСОБА_1

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто в ході розгляду справи, детального дослідження доказів, зокрема, відеозаписів події, яка покладена в основу складеного протоколу, та які долучені УПП у Львівській області ДПП до матеріалів справи, не вбачається факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, його пояснення в судовому засіданні наданими матеріалами не спростовуються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена жодними належними доказами.

Відповідно до ст. 4 ч 2. Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що справа підлягає закриттю у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Зеліско Р. Й.