Номер провадження: 33/785/1329/18
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря судового засідання Драганової Ю.С.

осіб, які з"явилися до судового засідання:

- ОСОБА_2

- представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодекса України про адміністративні правопорушення.

Накладено на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що судом не повно встановлені та з"ясовані обставини, які мають значення для справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з"явилися до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наведених в цій постанові підстав.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №005053 від 28.05.2018 року, складеного інспектором УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кушнір Сергієм Васильовичем, ОСОБА_3 28.05.2018 року о 18 год. 00 хв. в м. Одесі по вул. Середньофонтанська 12А керуючи автомобілем MAZDA 121 д/н НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_6) в дворовому проїзді не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль TOYOTA PRIUS д/н НОМЕР_2 в якого раптово відчинились задні двері, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується також схемою ДТП, фотокопіями, та письмовими поясненнями водія ОСОБА_2

Так, в своїх поясненнях ОСОБА_2 пояснив, що 28.05.2018 року він відвозив сина на курси англійської мови. Припаркувавшись в дворовому проїзді та переконавшись, що нікого поряд не має, він дозволив сину відчинити задні двері та вийти. Після чого, почув удар в задні ліві двері та побачив, що автомобіль Мазда в"їхала просто в двері його автомобіля.

Крім того, з фотокарток вбачається, що водій Мазди 121 НОМЕР_1 мав достатньо місця, щоб уникнути ДТП, проте він не дотримався інтервалу, чим порушив вимоги п.13.1 Правил Дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Зі схеми місця події ДТП вбачається, що зіткнення сталося на інтервалі 0,5 м при мінімально допустимому інтервалі 0,8 м згідно пункту 13.1 Правил Дорожнього руху.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На вибір безпечної дистанції впливають швидкість руху транспортних засобів, дорожні умови, стан гальмівної системи транспортного засобу, знос шин і психофізіологічний стан водія. Для забезпечення правильного вибору дистанції під час руху слід керуватися приблизним розрахунком: безпечна дистанція в метрах між однотипними транспортними засобами, які рухаються з однаковою швидкістю на сухому твердому дорожньому покритті, повинна бути більше половинишвидкості руху, в км/год (наприклад, якщо швидкість руху автомобіля 60 км/год, то дистанція повинна бути не менше ніж 30 м). Разом з тим водій зобов"язаний вибрати безпечну дистанцію виходячи з конкретної дорожньо-транспортної та метеорологічної ситуації: якщо велика швидкість, засніжена й обмерзла дорога, недостатня видимість тощо, то дистанція повинна бути більшою, а якщо швидкість мала, сухе покриття і відмінна видимість - дистанція може бути меншою. При цьому обрана дистанція повинна забезпечити можливість безпечної зупинки транспортного засобу у випадку, якщо водій, який рухається попереду транспортного засобу, застосував екстрене гальмування.

Отже, безпечний інтервал - це мінімальна відстань між боковими частинами транспортних засобів, що виключає (з урахуванням збуджуючого впливу) можливість їх взаємного контакту при русі паралельними курсами.

Під час вибору безпечного бокового інтервалу слід враховувати швидкість руху, стан и ширину проїзної частини, кривизну ділянки дороги і тип (величину та габарити) транспортного засобу. Для приблизного орієнтування у виборі бокового інтервалу слід враховувати, що під час зустрічного руху він повинен становити від 1 до 2 м (залежно від швидкості руху від 10 до 110 км/год), а під час попутного - від 0,8 до 1,8 м.

Водій з урахуванням вказаних факторів, має візуально визначити безпечний боковий інтервал, який дорівнює половині ширини транспортного засобу.

Виходячи зі схеми ДТП та доданих фотокарток, суд вбачає, що ширина вільної проїзної частини в місці паркування автомобіля ОСОБА_2 у внутрішньому квартальному дворовому проїзді в м. Одесі по вул. Середньофонтанська 12А забезпечувала проїзд автомобіля ОСОБА_3 з можливістю дотримання безпечного бокового інтервалу, що взагалі виключало механічний контакт його автомобілю з припаркованим автомобілем.

Відповідно до п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. Згідно п. 13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, враховуючи всі докази, можна зробити висновок, що ОСОБА_3 не уважно стежив та недостатньо оцінив дорожню обстановку, недотримався безпечного бокового інтервалу у внутрішньому квартальному проїзді в місці паркування автомобіля ОСОБА_2

Недотримання ОСОБА_3 вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, свідчать про скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, за ознакою: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Також, в цій ситуації є і вина іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 на якого також складено протокол про адміністративне правопорушення та відповідно постанови Приморського районного суду м.Одеси від 01 серпня 2018 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.45).

Таким чином доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не порушував правила дорожнього руху, і виходячи з ширини вільної проїзної частини в місці паркування автомобіля ОСОБА_2 обрав безпечний боковий інтервал між автомобілями, спростовується матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою з місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 та фотокопіями фотокарток місця ДТП.

Крім того, як вище зазначалося, зіткнення сталося на інтервалі 0,5 м при мінімально допустимому інтервалі не менше 0,8 м, що умовно дорівнює половині.

Таким чином, водій Мазди 121 НОМЕР_1 мав достатньо місця для уникнення можливого механічного контакту з автомобілем ОСОБА_2, проте невірно оцінивши дорожню обстановку не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив вимоги п.13.1 Правил Дорожнього руху, що призвело до ДТП.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_3, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність у справі обставин, які пом'якшують або обтяжують його провину, в зв'язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді штрафу, що є не самим суворим видом стягнення, яке передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у апеляційного суду підстав, які можуть вказувати на необхідність та можливість скасування або зміни судового рішення в частині накладення адміністративного стягнення і пом'якшення стягнення, яке визначене районним судом.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд дійшов до висновку, що підстав для скасування або зміни постанови суду не вбачається.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.М. Таварткіладзе