Справа № 462/4998/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Румілова Н.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли з УПП у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: м. Львів ОСОБА_2, вул.О.Степанівни 1/48,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №435014, складений 4 .08.2018 р. інспектором поліції ОСОБА_2, згідно до якого 4 серпня 2018 року о 10.00. у м.Львів, вул. Угорська,26 , керував автомобілем DEW LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння : порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагували на світло, від проходження огляду на стан спяніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України протягом року повторно, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_3 надала суду клопотання про долучення до матеріалів справи у якості доказів відповідь Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» від 13.08.2018 року про знаходження ОСОБА_1 на диспансерному обліку та лікування його лікарськими засобами: етамбутол, ізоніазид, рифампіцин, на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушенні.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис події на оптичному носієві інформації , надані захисником письмові докази , приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п.п.2.5 ПДР Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1 порушив п.п.2.5 ПДР, відмовившись від проходження тесту в присутності свідків.

Відповідно до п.п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 надав суду відомості про те, що знаходиться на обліку у протитуберкульозному диспансеру та вживає лікарські засоби. Згідно до інструкцій для застосування лікарських засобів, які вживались ОСОБА_1 під час керування, а саме етамбутола, ізоніазида, рифампіцина, які долучені до матеріалів, вбачається, що у період їх вживання «не допускається керування автотранспортом та заняття іншими потенційно небезпечними видами діяльності, що потребують підвищеної концентрації уваги і швидкості психомоторних реакцій» (етамбутанол), також «слід утримуватись від керування автотранспортом або іншими механізмами, враховуючи, що під час лікування можуть спостерігатися порушення координації рухів, зниження концентрації уваги, порушення зору» (рифампицін), враховувати «здатність впливати на швидкість реакції при керуванні транспортом або іншими механізмами» ( ізоніазид).

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті передбачають відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно бази даних «Національна автоматизована інформаційна-система» підсистема «Пошук посвідчення водія» ОСОБА_1 отримав 1.04.2015 року посвідчення водія серії ВХХ №665672, категорії «В».

Згідно до відомостей інформаційно-аналітичних систем НАІС ДДАІ та АРМОР ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, притягався 5.09.2017 року Залізничним районним судом м.Львова до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, доведена, вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №435014, складеним в присутності свідків, відеозаписом події, також визнанням вживання лікарських засобів під час керування автотранспортом, в той час коли таке заборонено інструкціями, та іншими доказами , доданими до протоколу.

Керуючись ст.ст. 124, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Н.М.Румілова