П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, його представника- ОСОБА_2, розглянувши матеріали протоколу складеного поліцейським взводу №1 роти ТОР УПП в Закарпатській області ДПП рядового поліції ОСОБА_3, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця: м. Ужгород, вул. Володимирська, 82/29 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №408453 від 21.07.2018 року 21 липня 2018 року, в с. Минай вул. Карпатського Патруса, 35, гр. ОСОБА_1,керував ТЗ ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Стан алкогольного спяніння підтверджується Висновком №192 закладу охорони здоровя від 21.07.2018 року. Вказаними діями порушив вимоги 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, вину у чиненому заперечував повністю. Зокрема пояснив,що не вживав алкогольні напої, та вказав що за рекомендацією лікарів, зокрема кардіолога, та в звязку з наявними захворюваннями (гіпертонічна хвороба, вегетосудинна дистонія, спазми коронарних судин, тахікардія) регулярно приймає як спазмолітичний та заспокійливий засіб - краплі для перорального застосування «Корвалол». Вказані краплі, зазвичай, він приймає внутрішньо по 15-30 крапель на шматочки цукру. Незадовго до того, як його було доставлено до обласного наркологічного диспансеру, також прийняв зазначені краплі.

Представник ОСОБА_1, - ОСОБА_2 у судовому засіданні просив провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Працівники поліції, на виклик до суду на розгляд справи не зявилися, про причини неявки суд неповідомляли.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суд повинен своєчасно, повно, всебічно та обєктивно зясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обв'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами).

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

Згідно п.п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1Б заперечив факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного засіданні та відповідно сам факт перебування в стані алкогольного спяніння, вказуючи, що вживав ліки, а саме корвалол.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано висновок ЗОНД № 192 від 21.07.2018 року, згідно якого ОСОБА_1, перебував у стані алкогольного спяніння.

Як встановлено судом, вказаний висновок було складено на основі акту медичного огляду від 21.07.2018р. №192, відповідно до якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager 6510. Так обстеження проходив двічі з інтервалом в 20 хв. Зафіксовані показники Drager 6510 о 22 год. 17 хв. 0,35 пром., а о 22 год. 37 хв. 0,24 пром.. Крім того, в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.07.2018р. №192, складеного стосовно гр. ОСОБА_1, зазначено, наступні клінічні ознаки, а саме: вегетативно-судинні реакції - гіперемія шкіри обличчя, шиї; пульс 100 уд/хв, артеріальний тиск 190/140 мм.рт.ст., похитування у позі Ромберга, точні рухи з промахуванням, тремтіння пальців рук. Також вказано, про виражений запах ліків з порожнини рота, та гр. ОСОБА_1 в акті, стверджується про вживання корвалолу.

Відповідно до відповіді головного лікаря ЗОНД, на звернення ОСОБА_1, вказано, що огляд на стан сп'яніння проводився на підставі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого працівником поліції ОСОБА_3 від 21.07.2018р. За результатами огляду на стан спяніння гр. ОСОБА_1, згідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015р. № 1452/735 складено ОСОБА_3 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.07.2018р. №192, на підставі якого складено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.07.2018р. №192.

Окрім того вказано, що біологічне середовище, а саме - кров, у гр. ОСОБА_1 не відбирались, оскільки згідно п. 14 вищевказаної Інструкції, обовязково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Представником гр. ОСОБА_1 - ОСОБА_2, надано відповідь головного лікаря ЗОНД, на його клопотання, в якому вказано, що у 1 мл (26 крапень) лікарського засобу «Корвалол», на вживанні якого наполягає обстежуваний ОСОБА_1, міститься фенобарбіталу 18,26 мг та етанолу 96 %. Готовий препарат містить 56 об. % етанолу (алкоголю). А тому враховуючи зазначене, вживання даного лікарського засобу ймовірно могло привести до позитивної проби видихуваного повітря з використанням технічного засобу для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі. Також головним лікарем ЗОНД зазначено, що клінічні ознаки, які зафіксовані в ОСОБА_3 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.07.2018р. №192, складеного стосовно гр. ОСОБА_1, а саме: скарги на головний біль, головокружіння; вегетативно-судинні реакції - гіперемія шкіри обличчя, шиї; пульс 100 уд/хв, артеріальний тиск 190/140 мм.рт.ст., похитування у позі Ромберга похитування, точні рухи з промахуванням, тремтіння пальців рук; можуть свідчити про гіпертонічний криз або гіпертонічну хворобу, що складається із симптомів, які пов'язані з підвищенням артеріального тиску, і симптомів, пов'язаних із подальшими порушеннями в органах-мішенях, - серці, нирках, мозку, судинах.

Відповідно до п.2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п.3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно з п.1 розділу II вказаної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу III вказаної Інструкції огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи. Згідно з п.15 Інструкції за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Відповідно до п.п. 8, 10, 12 Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 звертався з проханням проходження лабораторного дослідження з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння. Разом з тим, в такому йому було відмовлено, не зважаючи, на наявність вказаних вище клінічних ознак, які зафіксовані в ОСОБА_3 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 21.07.2018р. №192.

Відповідно до вищезазначених вимог Інструкції було необхідним проведення лабораторних досліджень, проти чого ОСОБА_1 не заперечував, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження у ОСОБА_1 не відбирались, перебування останнього в стані спяніння було встановлено за клінічними ознаками. При цьому зафіксовані показники Drager 6510 о 22 год. 17 хв. визначили наявність вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі 0,35 пром., а через 20 хвилин о 22 год. 37 хв. цей показник був 0,24 пром..

При цьому, враховуючи доводи ОСОБА_1, про те, що він вживав лікарські засоби, а також з огляду на письмові пояснення лікаря ЗОНД щодо впливу вищевказаних ліків на вміст етилового спирту у подиху людини після їх вживання, суд вважає, що повторний огляд на стан спяніння необхідно було обовязково провести, при цьому доцільно було б також відібрати біологічні зразки для аналізу.

Таким чином, вказані вище вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування пі впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виконані не були, що, відповідно до п.22 згаданої Інструкції тягне за собою недійсність висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції від 21.07.2018р. №192.

З огляду на викладені обставини в даному конкретному випадку, наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів методичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07.2018р. №192 складений з порушеннями і не може бути належним і допустимим доказом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу та правил і порядку огляду водія на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (БсІїтаиЬгег) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами, та поза розумним сумнівом.

Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та самої події даного правопорушення.

Будь-яких доказів на спростування тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським з цього приводу не надано.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, останній не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставіп.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст.284,287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4