БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/119/18
Справа № 355/413/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2018 року суддя Березанського міського суду Київської області Голік Г.К., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області з Апеляційного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал від Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/80 від 14.03.2018 року, складеного головним спеціалістом Першого відділу (м. Київ) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2, ОСОБА_1, будучи депутатом Баришівської районної ради Київської області, тобто субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), 13.09.2016 року, перебуваючи на засіданні десятої чергової сесії Баришівської районної ради VII скликання, яке відбувалось в приміщенні Баришівської районної ради за адресою: вул. Миру, 1, смт. Баришівка, Київська область, під час розгляду питання «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області» та прийняття відповідного рішення не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги, встановлені п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Щодо суті вчиненого правопорушення, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 є депутатом Баришівської районної ради Київської області VII скликання та відповідно до п.п. «б» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону вона є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону. Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону на осіб, зазначених у пунктах 1 та 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі на депутатів місцевих рад, поширюються вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

На засіданні десятої чергової сесії Баришівської районної ради VII скликання Київської області, що відбулося 13.09.2016 року у приміщенні Баришівської районної ради за адресою: вул. Миру, 1, смт. Баришівка, Київська область, було розглянуто питання «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області». За результатами розгляду вказаного питання Баришівською районною радою Київської області прийнято рішення № 243/10-07 «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області».

Одним із кандидатів, включених до вказаного списку, була депутат Баришівської районної ради Київської області ОСОБА_1

Статтею 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначені гарантії прав присяжних. Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 68 вказаного Закону, присяжним за час виконання ними обовязків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахуванням фактично відпрацьованого часу в порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Присяжним відшкодовуються витрати на проїзд і наймання житла, а також виплачуються добові. Зазначені виплати здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України.

З протоколу десятої сесії Баришівської районної ради VII скликання Київської області від 13.09.2016 року вбачається, що депутат Баришівської районної ради ОСОБА_1 під час засідання ради, у тому числі під час розгляду Баришівською районною радою питання порядку денного «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області», не повідомляла про наявність у неї конфлікту інтересів.

Отже, депутат Баришівської районної ради Київської області VII скликання ОСОБА_1, маючи приватний інтерес, який полягав у можливості отримання нею статусу присяжного Баришівського районного суду, а також отримання у подальшому гарантій та матеріального забезпечення, передбачених ст. 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та її представницькими повноваженнями, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не оголосила публічно про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час розгляду Баришівською районною радою VII скликання питання порядку денного «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області» відносно себе, чим порушила вимоги п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону, ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Права, передбачені ст. 268 КУпАП особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом роз'яснено.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснивши суду, що на зазначеній сесії районної ради було зачитано список присяжних Баришівського районного суду Київської області, після чого на той час депутат Баришівської районної ради Київської області ОСОБА_3 виступив із усною заявою та повідомив, що вони голосувати за себе не будуть, тому що у них наявний конфлікт інтересів. ОСОБА_3 акцентував її увагу на тому, що вони не повинні брати участь у голосуванні про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області, зважаючи на те, що їх було внесено до зазначеного списку і у зв'язку з цим у них виникає конфлікт інтересів. До цього ОСОБА_1 обізнана про такі вимоги закону не була.

ОСОБА_3 вказав зазначене вище на початку сесії, а також безпосередньо перед голосуванням по питанню про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що вона особисто усно повідомляла про наявний конфлікт інтересів, що вона не буде брати участі в голосуванні. ОСОБА_1 додала, що з протоколом десятої сесії Баришівської районної ради VII скликання Київської області від 13.09.2016 року не знайомилась, але їй стало відомо, що про їх з ОСОБА_3 заяву в протоколі сесії зазначено не було. ОСОБА_1 зверталась із вказаним питанням до юриста районної ради ще в березні 2018 року, на що отримала відповідь, що було допущено технічну помилку. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності наголосила, що ніякого особистого інтересу у розгляді питання про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області вона не мала, так само як і не отримувала жодної матеріальної винагороди.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 в усній формі заявила на засіданні сесії Баришівської районної ради про конфлікт інтересів.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністартивного правопорушення доведена, просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що одним із винесених на вересневу сесію Баришівської районної ради Київської області питань було питання про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області. До вказаного списку було включено його та ОСОБА_1 як депутатів Баришівської районної ради. Свідок зазначив, що робота сесії районної ради відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування" складається з двох частин: робота постійних комісій та робота на пленарному засіданні районної ради. Приблизно за 10 днів до пленарного засідання відбулося спільне засідання комісій Баришівської районної ради, на якому підіймалось і питання затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області. Питання щодо заяв про конфлікт інтересів було на той час новим, однак, ОСОБА_3 як юрист був обізнаний з вимогами законодавства, тому перед розглядом питання на засіданні комісії, свідок заявив, що не буде голосувати по зазначеному вище питанню і зосередив на цьому увагу ОСОБА_1 Їх попросили надати короткі пояснення з цього приводу. ОСОБА_1 було особисто оголошено про наявність конфлікту інтересів та про те, що вона не буде брати участь в голосуванні. Приблизно через 10 днів у вересні 2016 року відбулося пленарне засідання Баришівської районної ради. Перед розглядом питання про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області свідок встав та заявив, що у нього наявний конфлікт інтересів по вказаному питанню, на що він тоді ж акцентував увагу ОСОБА_1 Після цього ОСОБА_1 також встала і усно заявила про конфлікт інетересів. Під час поіменного голосування вони не брали участі в ньому. На запитання прокурора, ОСОБА_3О вказав, що ОСОБА_1 на засіданні сесії районної ради зробила усну заяву про конфлікт інтересів при розгляді питання про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду, додавши, що чинним законодавством не визначено форму такої заяви.

З метою усунення протиріч між поясненнями ОСОБА_1 та письмовими доказами, судом неодноразово викликалась для допиту в якості свідка ОСОБА_5 - головний спеціаліст виконавчого апарату Баришівської районної ради.

Однак, 06.09.2018 року за вх. № 3205 до канцелярії суду надійшов лист голови Баришівської районної ради ОСОБА_6 від 31.08.2018 року щодо участі головного спеціаліста виконавчого апарату Баришівської районної ради ОСОБА_7 у судовому засіданні для розгляду адміністративної справи № 355/413/18 відносно ОСОБА_1, яким повідомлено, що на підставі розпорядження від 11.06.18 № 116 «Про надання відпустки по догляду за дитиною», головний спеціаліст районної ради ОСОБА_7 на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідно, Баришівська районна рада не має можливості забезпечити явку ОСОБА_7 у вищевказане судове засідання (а.с. 146).

Судом неодноразово направлялися повістки на адресу місця проживання ОСОБА_7, проте в судові засідання вона не зявилася. ОСОБА_1 та її захисник в судовому засіданні не наполягали на повторному виклику зазначеного свідка до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вичерпано всі можливі заходи для виклику свідка ОСОБА_7 до суду, зважаючи на те, що нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідків.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Баришівської районної ради Київської області від 17.11.2015 року № 02-01-07 за ОСОБА_1 визнано повноваження депутата Баришівської районної ради VII скликання, обраної відповідно до результатів виборів 25 жовтня 2015 року (а.с. 18).

Таким чином, відповідно до підп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) ОСОБА_1, яка є депутатом Баришівської районної ради Київської області VII скликання, є суб'єктом, відповідальним за корупційні правопорушення.

Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що депутат міської ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

13.09.2016 року відбулось засідання десятої сесії Баришівської районної ради сьомого скликання. Як вбачається із витягу з протоколу десятої сесії Баришівської районної ради сьомого скликання на засіданні вказаної ради 13.09.2016 року з 34 депутатів були присутні на сесії 26 депутатів, у тому числі і ОСОБА_1 (а.с. 12- 14).

Відповідно до зазначеного вище протоколу засідання десятої сесії Баришівської районної ради сьомого скликання 13.09.2016 року пунктом 15 порядку денного вказаного засідання було питання про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області (а.с. 14).

Як вбачається з копії рішення Баришівської районної ради Київської області від 13.09.2016 року № 243-10-07 «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області» відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 60,61 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районна рада вирішила затвердити список присяжних Баришівського районного суду Київської області (а.с. 21).

З додатку до вказаного рішення районної ради вбачається, що до списку присяжних Баришівського районного суду Київської області внесено і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).

За змістом ст. 245 КУпАП України суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП України передбачена за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

В протоколі засідання десятої сесії Баришівської районної ради сьомого скликання від 13.09.2016 року відсутні будь-які відомості про те, що депутат Баришівської районної ради ОСОБА_1 робила будь-які заяви чи повідомлення про наявність у неї конфлікту інтересів при розгляді питання порядку денного засідання сесії «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області» (а.с. 12-14).

Частиною першою статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлені вимоги до осіб, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті З цього Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що передбачають нормативний обовязок вживати заходи щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, вживати заходи щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозицією вказаної правової норми відповідальність за зазначене правопорушення настає лише за обов'язкової умови наявності у особи реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним iнтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічно термін «реальний конфлікт інтересів» визначено і частиною першою статті 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями повинна безпосередньо впливати на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

В Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.07.2016 року № 2, розяснено, що для реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об'єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження: протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Крім того, відповідно до розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

Частиною 16 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради, у разі їх відсутності - відповідно секретарем сільської, селищної, міської ради, відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради, а у випадку, передбаченому частинами сьомою та восьмою цієї статті,- депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні.

Суд критично оцінює як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП протокол засідання десятої сесії Баришівської районної ради сьомого скликання від 13.09.2016 року, в якому відсутня відмітка про те, що ОСОБА_1 робились будь-які заяви, оскільки ОСОБА_1 не є особою, яка відповідальна за достовірність відомостей, що вносяться до вказаного протоколу.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували показання свідка ОСОБА_3, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, чи іншим чином підтверджували б вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення прокурором суду надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, враховуючи викладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що 02.02.2018 року за вих. № 01-03(01)68 головою Баришівської районної ради ОСОБА_6 надано відповідь на лист від 12.01.2018 року № 41-11/1710/18, який надійшов від Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції щодо надання завірених копій документів, зокрема, надано копію рішення Баришівської районної ради від 13.09.2016 року № 243-10-07 «Про затвердження списку присяжних Баришівського районного суду Київської області» з додатком; копію витягу з протоколу 10 сесії Баришівської районної ради; копію рішення від 17.10.2015 року № 02-01-07 «Про визнання депутатських повноважень»; копію подання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, витяг з протоколу спільного засідання постійних комісій районної ради до чергової десятої сесії (а.с. 11).

Суд приходить до висновку, що уповноваженим посадовим особам, які склали протокол, стало відомо не пізніше 02.02.2018 року про факти, що можуть свідчити про вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією діянь ОСОБА_1, а тому моментом виявлення вказаного у протоколі правопорушення, слід вважати день надання відповіді на запит Баришівською районною радою, а саме 02.02.2018 року.

Протокол про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 14.03.2018 року.

До Березанського міського суду Київської області вказаний протокол про адміністративне корупційне правопорушення надійшов 11.05.2018 року згідно з постановою Апеляційного суду Київської області від 16.04.2018 року про направлення провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП до Березанського міського суду Київської області для розгляду по суті.

Частиною третьою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 172-7, 221, 247, 280,284,285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Г. К. Голік