Справа № 751/2738/18 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/795/358/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П.,

з участю адвоката Борисенка І.П.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2018 року.

Цією постановою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого по АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Місцевим судом ОСОБА_3 визнано винуватим у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, яке виразилося у керуванні ним, в стані алкогольного сп'яніння, автомашиною «Москвич - 412», д.н.з. НОМЕР_1, 24 квітня 2018 року, в 01 год. 40 хв., по вул. І. Мазепи, 66-Б, в м. Чернігові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі, бо в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №126518 від 24 квітня 2018 року вказано, що він порушив вимоги п.2.9. «в» Правил дорожнього руху, а не п.2.9 «а» цих же правил, як зазначено в постанові суду від 20 липня 2018 року. Крім того, під час дослідження в судовому засіданні відеозапису, наданого працівником поліції, який складав протокол відносно нього, було встановлено, що він порушив вимоги п.2.9. «в» Правил дорожнього руху. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що місцем скоєння адмінправопорушення є м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 66 - б, але це не так, автомашина була зупинена по вул. І. Мазепи, 82, у м. Чернігові, що підтвердила сама поліцейська при наданні пояснень в судовому засіданні районного суду. Свідків, зазначених в протоколі ОСОБА_4, ОСОБА_5 під час складання не було. На виклик до суду останні не з'явились.

Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_3 і адвоката та доводів апеляційної скарги видно, що вона не обґрунтована.

Переглянувши надані відеозаписи, зроблені при оформленні справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд переконався, що:

- працівники поліції по відношенню до ОСОБА_3 поводили себе коректно, він добровільно і без примусу, в спокійній обстановці пояснив, що випив більше пляшки пива, а оскільки його друзі були значно п'яніші, він пристав на їхню пропозицію сісти за кермо;

- при освідуванні у наркологічному диспансері прилад показав 0,85 %0 вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_3 і останній проти цього не заперечував;

- зачитуючи протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції дійсно обмовилася і назвала п.2.9. «в» замість п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, але фабулу правопорушення зачитала передбачену ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, що: «водій ОСОБА_3 … керував автомобілем… в стані сп'яніння…» і останній на відеозаписі не заперечував факти як керування автомашиною так і перебування при цьому в стані сп'яніння;

- при оголошенні протоколу про адмінправопорушення ОСОБА_3 було роз'яснено права, в тому числі і право мати адвоката.

Таким чином апеляційний суд критично ставиться до заяв ОСОБА_3, що автомашиною він не керував і вживав тільки безалкогольне пиво, але що воно безалкогольне до сьогодні не говорив, бо у нього ніхто не питав. В апеляційному суді ОСОБА_3 давав суперечливі пояснення: то він в силу своєї необізнаності в даних питаннях писав і говорив слідуючи вказівкам поліції, в той же час просив в наркологічному диспансері інший прилад, бо наданому лікарем не довіряв. Таку позицію ОСОБА_3 апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Не може бути підставою для скасування постанови місцевого суду і не правильно озвучений та записаний в протоколі пункт Правил дорожнього руху, бо його фабула виписана і кваліфікація дій ОСОБА_3 правильні, а описка в протоколі виправлена згідно чинного законодавства.

Свідки, про яких іде мова в апеляційній скарзі, не були очевидцями правопорушення, на момент складання протоколу ОСОБА_3 не заперечував викладені в ньому обставини, а тому їхні покази не можуть вплинути на прийняте судом рішення.

Щодо місця скоєння правопорушення, то апеляційний суд виходить із того, що ОСОБА_3 не підкорився законним вимогам поліції, не зупинився, а намагався втекти від неї і місце скоєння правопорушення та зупинки автомашини знаходяться поруч.

Отже, при оформленні справи про адміністративне правопорушення та при розгляді її місцевим судом, порушень чинного законодавства не вбачається, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай