Справа № 333/2658/18
Провадження № 3/333/890/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,-

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 054298 від 16.05.2018 року, 16.05.2018 року о 12 год. 19 хв., гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом OPEL VECTRA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в м. Запоріжжі, по вул. Технікумівська, 2-а, з відсутнім переднім бампером та з явними ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці ока, як не реагують на світло, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в ЗОНД відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 Від керування ОСОБА_1 відсторонений, шляхом передачі автомобіля громадянину ОСОБА_4 під розписку. ОСОБА_1 про повторність попереджено.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор поліції ОСОБА_5, свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання не з?явилися.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП не визнав. Надав суду пояснення, в яких зазначив, що не керував автомобілем в стані наркотичного спяніння, а сам протокол було складено з грубим порушенням норм Конституції України та КУпАП. Так, ОСОБА_1 зазначив, що спочатку інспекторами поліції було інкриміновано йому керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, після того як він погодився проходити огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера та результат тесту був негативний, вони раптом вирішили, що він перебуває у стані наркотичного спяніння. На його зауваження про порушення прав, працівники поліції наділи на нього кайданки та посадили до службового автомобіля, при цьому жодних пояснень не надали. На вимогу звільнити його та провести огляд на місці зупинки поліцейські також нічого не відповіли. Через деякий час, коли він перебував в патрульному автомобілі, поліцейський відкрив двері та спитав чи поїде він до лікарні для огляду, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, так як вимагав провести огляд на місці зупинки. Огляд на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків не проводився, він взагалі ніяких свідків не бачив. Жодних актів або інших документів про його огляд співробітниками поліції не складалось та йому не вручалось. Наслідки відмови від проходження огляду в медичному закладі поліцейськими не розяснювалися. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що в подальшому самостійно пройшов огляд в медичному закладі на стан наркотичного спяніння, висновок лікаря був негативний, про що надав суду копію висновку. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просила провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції при проведенні огляду на стан наркотичного спяніння і оформленні його результатів порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просить провадження в справі закрити, захисника, яка підтримала думку свого підзахисного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1 Розділу І Інструкції визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктом 2 та 3 Розділу І Інструкції визначеного огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати,що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного спяніння є: розширені зіниці ока які не реагують на світло; тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан спяніння проводиться, зокрема: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Пунктом 6 Розділу II Інструкції визначено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Пункт 10 Розділу II Інструкції визначає, що результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп?яніння.

Всупереч наведеному, сам акт огляду та відомості про вручення ОСОБА_1 вказаного акту огляду відсутні. Більше того, особа, якій ставиться в провину вказане адміністративне правопорушення, заперечує факт складання та ознайомлення його з відповідним документом.

Дійсно, згідно з п. 9. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я та виписує направлення на огляд водія транспортного засобу, згідно певної форми.

Пункти 15 та 19 Розділу III (Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів) Інструкції визначає, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя.

Згідно із пунктами 16, 20 та 22 Розділу III (Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів) Інструкції - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4),видається на підставі акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках:перший примірник видається під підпис поліцейському,який доставив дану особу на огляд,другий видається оглянутій особі,а третій залишається в закладі охорони здоровя. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, складання Акта медичного огляду є первинною процедурою на підставі якого видається Висновок щодо результатів медичного огляду. Відтак, виключно Висновок щодо результатів медичного огляду є належним та допустимим доказом перебування/не перебування особи в стані алкогольного спяніння.

Також, суд не бере до уваги протокол серії БД № 054298 від 16.05.2018 року, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий, як вище встановлено не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. З тих же підстав суд не бере до уваги долучені до протоколу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та пояснення свідків.

Окрім того, слід звернути увагу, що частина третя ст. 266 КУпАП визначає, що проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя, здійснюється виключно у разі незгоди водія на проведення огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляду.

Аналіз, вказаної норми вказує на те, що первинним є огляд (чи пропозиція його проведення) на місці події. Тому, відсутність вказаного свідчить про порушення законодавчо визначеної процедури проведення огляду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Крім того, постановою суду від 24.05.2018 року протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 054298 від 16.05.2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП разом з доданими до нього матеріалами було направленню до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області - для належного оформлення, так як при підготовці справи до розгляду було встановлено, в матеріалах справи відсутній акт огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння працівником поліції, що передбачено розділом II Інструкції № 1452/735. та розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1395), з якого б вбачалося, що в результаті огляду поліцейським у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного спяніння та які саме.

Після повторного направлення протоколу до суду вказані недоліки усунуті не були.

Вказане свідчить про недотримання інспектором поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння.

Крім того, як вбачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 перебував у патрульному автомобілі у кайданах та спокійно відповідав на запитання патрульних поліцейських, ніякої агресії не виявляв. Суду не зрозуміло чому на ОСОБА_1 надягли кайдани. До матеріалів справи не додано ніяких доказів стосовно того, що ОСОБА_1 вів себе агресивно, чинив опір, в результаті чого на нього повинні були скласти проток про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, протокол про адміністративне затримання, покази свідків, відеодокази, що підтвердило б даний факт. Тому, застосування кайданів на ОСОБА_1, свідчить про перевищення інспекторами своїх службових повноважень. Більш того, в матеріалах справи відсутній і протокол затримання, що свідчить і про суттєві порушення його права на захист.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб'єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об'єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобовязань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

За змістом ст. 247 КУпАП відсутність події правопорушення означає, що відсутнє діяння, яке підпадає під ознаки адміністративного проступку. Відсутність складу адміністративного правопорушення означає, що діяння, яке ставилося в провину правопорушнику, ним вчинено, але відсутні обовязкові ознаки, що характеризують субєкт, субєктивну сторону, обєкт і обєктивну сторону цього правопорушення.

Встановивши порушення вимог КУпАП, відсутності доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, виходячи з загальних засад правосуддя, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за тієї умови, що суддя не має компетенції самостійно збирати докази, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_7