Справа № 139/806/18
Провадження № 3/139/159/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., з участю правопорушника ОСОБА_1, ., його адвоката ОСОБА_2,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 09 серпня 2018 року складено протокол серії БД № 365774 про вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, ОСОБА_1 вмінено у вину, що він 09 серпня 2018 року о 08-ій годині 50 хвилин керував автомобілем ВАЗ-21063, номерний знак Е9428ХМ, на 380 км автодороги М-21 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) і відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку. У протоколі зазначено, що ОСОБА_3М порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_3 не визнав і пояснив: дійсно того ранку його зупинили працівники поліції, які почали висловлювати думку, що від нього чути запах алкоголю з ротової порожнини. Проте, він не вживає алкоголю взагалі, а тому не міг перебувати у стані алкогольного сп'яніння. Коли працівники поліції запропонували йому продути у прилад "Драгер", він відмовився, оскільки сумнівався у справності даного приладу. На його пропозицію поїхати до лікарні для визначення стану спяніння, працівники поліції склали протокол про те, що він відмовляється пройти огляд. В той же час, він відразу після такої події звернувся до відділення поліції, отримав направлення на медичний огляд на стан спяніння і пройшов його і отримав висновок лікарів про те, що ознак спяніння не виявлено.

За результатами розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявив, що зібраними працівниками поліції матеріалами не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Крім того, наголосив, що огляд на стан спяніння було проведено з порушенням відповідного Порядку, оскільки, по-перше, працівниками поліції не було залучено свідків події відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння; по-друге, працівники поліції не виконали вимогу, відповідно до якої водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння спростовується відповідним лікарським висновком. Просив за наслідками розгляду справи винести постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду справи вважаю, що працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, з огляду на наступне:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 365774 від 09 серпня 2018 року слідує, що ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп'яніння. Однак, як пояснив сам ОСОБА_1 при розгляді справи, він відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а пройти такий огляд в медичному закладі йому не пропонували. Такі обставини доводяться й оглянутим під час розгляду справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки ТЗ пройти тест за допомогою спеціального пристрою, працівник поліції зобов'язаний був вказати про це у відповідному акті, а далі повинен був забезпечити доставку порушника до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, для встановлення стану сп'яніння, а вже у разі відмови водія пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення водія на медичний огляд до медичного закладу з метою виявлення ознак алкогольного спяніння, у справі відсутні.

З цих підстав, надаю віри поясненням ОСОБА_1, оскільки вони є логічними і послідовними, узгоджуються із усіма доказами, що надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається із поданого ОСОБА_1 висновку № 65 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, він був направлений Мурованокуриловецьким відділенням поліції на медичний огляд і о 10-ій годині 05 хвилин 09 серпня 2018 року лікарем було встановлено, що він не перебуває в стані алкогольного спяніння.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та про склад вміненого правопорушення взагалі, а інші докази, в розумінні ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію відмови водія ОСОБА_1 о 8-ій годині 50 хвилин 09 серпня 2018 року від проходження у встановленому порядку медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп'яніння? а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у звязку з відсутністю події та складу правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучене у нього посвідчення водія серії ВІА № 259184.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: _____________