АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/3552/17 Суддя 1 інстанції: Cілантьєва Е.С.
Провадження: 33/790/21/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

03 січня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Шкляр І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюФрунзенського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 09 серпня 2017 року близько 02 год. 55 хв. керував автомобілем марки «Volkswagen Golf 31.4», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр.. Московському, 569, у м. Харкові з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER ALKOTEST + 6820» та в закладі охорони здоров*я (КЗОЗ ХОНД», водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуФрунзенського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, копія останнього ОСОБА_2 вручена не була. Вказує, що спиртні напої не вживав, на стан сп»яніння працівниками поліції не перевірявся, та взагалі не було запропоновано пройти такий огляд. Зазначає, що під час складення протоколу дуже погано себе почував та був вимушений викликати бригаду швидкої екстренної допомоги. Крім того, розгляд справи в районному суді проводився без участі свідків та співробітників поліції, хоча ОСОБА_2. заявлялося клопотання про їх виклик.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 207436 від 09.08.207 року (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 3-4), відеозаписом події з нагрудних камер.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, та зазначив, що під час затримки працівниками поліції йому стало дуже зле (піднявся тиск), у зв»язку із чим він навіть просив викликати швидку допомогу. Як зазначив апелянт, йому було так погано, що він навіть не чув, чи пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння, тому, фактично, від такого огляду він не відмовлявся.

ОСОБА_6, допитаний в судовому засіданні у якості свідка, пояснив, що у день, коли мала місце вище вказана подія, він був запрошений працівниками поліції засвідчити факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду стану алкогольного сп»яніння. Зі слів свідка, він бачив, як затриманий сидів на асфальті, поводився досить адекватно. Ймовірно, чоловік почувався не дуже добре, самостійно викликав швидку. Зазначив, інспекторами поліції було запропоновано правопорушнику пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в КЗОЗ, на що соатнній відмовився. Точно вказати, чи перебував ОСОБА_2 у стані алкогольного сп»яніння, ОСОБА_6Р, не зміг.

Інспектор Орлов Т.О., який безпосередньо склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, вказував, що вночі 09.08.2017 року він патрулював разом з ОСОБА_7, коли попереду побачили автомобіль ОСОБА_2, у якого працювала підсвітка номерного знаку. Після зупинки вказаного транспортного засобу, коли водій вийшов з авто, виявилось, що він не має при собі водійського посвідчення. При цьому, на вимогу поліцейських надати документи, пред»явив посвідчення учасника бойових дій. Поводився досить адекватно, просив відпустити. Під час оформлення документів, було виявлено, що автомобіль ОСОБА_2 знаходиться під арештом. В процесі складення постанови та безпосереднього спілкування із затриманим, було виявлено в останнього ознаки алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), у зв»язку із чим повідомлено останнього, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В той час, коли інспектори поліції повернулись до патрульної машини, щоб підготувати відповідну документацію, ОСОБА_2 зник, залишивши свої авто на місці зупинки. Хвилин через 10, за допомогою іншого патруля, його вдалося повернути. Після чого, було запрошено свідків, у присутності яких запропоновано правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння на місці та у відповідному закладі охорони здоров»я, на що останній відмовився. ОСОБА_2 почав поводитися неадекватно: впав на землю, зображуючи епілептичний припадок. Достеменно стверджувати, чи дійсно затриманий погано себе почував, інспектор не може, так як і те, хто саме викликав швидку.

Інспектор Мірошниченко Р.С. своїми поясненнями підтвердив позицію, викладену ОСОБА_8, та зазначив, що затриманий ОСОБА_2 поводив себе доброзичливо з представниками патрульної поліції, доки йому не повідомили про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та необхідність пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп»яніння. Після того його ставлення до ситуації, що склалася, різко змінилося. Крім того, вказував, що лікарі швидкої, які прибули за викликом, зробили висновок про відсутність у ОСОБА_2 приступу, а до лікарні забрали лише через наявність ссадини на голові останнього.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 1.3. Інструкції ознаками сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння, а навіть був не проти пройти такий огляд у лікарні, та йому завадило лише погане самопочуття, спростовуються матеріалами справи, зокрема, поясненнями свідків, які засвідчили факт такої відмови та відеозаписом вказаного правопорушення, з якого також вбачаєтьяся відмова правопорушника від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Крім того, документальних підтверджен про наявність вад здоров»я, які б реально могли завадити ОСОБА_2 у ситуації, що мала місце 09.08.2017 року, пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп»яніння, матеріали справи не містять. Не встановлено таких обставин і судом апеляційної інстанції.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіФрунзенського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева