КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи порушив норми матеріального права та неправильного застосував норми процесуального права, оскільки не з'ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам, оскільки ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння не перебував та відповідно не керував транспортним засобом.

Вказує на те, що ОСОБА_2 зупинений працівниками патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху, які у порушення до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, ознак алкогольного наркотичного сп'яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції( далі Інструкція) не запропонували пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу для виявлення ознак алкогольного сп'яніння.

На пропозицію проїхати до медичного закладу «Соціотерапія» для відібрання біологічного середовище для виявлення наркотичного сп'яніння, ОСОБА_2 не відмовлявся, оскільки не вживав наркотичні засобів. Крім того зазначає про порушення порядку проведення такого огляду, оскільки відібране біологічне середовище проводилось не в умовах лабораторного дослідження та за відсутності ОСОБА_2

Таким чином, захисник вважає, що суд першої інстанції не об'єктивно та поверхово розглянув справу, без належного дослідження матеріалів справи, що призвело до постановлення незаконного судового рішення та притягнення до адміністративної відповідальності невинної особи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши наведені доводи та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 13 лютого 2018 року о 09год. 20хв. керував транспортним засобом марки «Renault 19», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя. Огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою : м.Київ, вул.Визволителів,6 (КМНКЛ «Соціотерапія»). Згідно медичного висновку щодо результатів огляду ОСОБА_2 13 лютого 2018 року о 10 год. 00хв. перебував у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів огляду у КМНКЛ «Соціотерапія» та іншими доказами , що містяться в матеріалах справи, які суд обґрунтовано прийняв до уваги.

Доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції не запропонували пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу для виявлення ознак алкогольного сп'яніння, не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії БД №426065 складено саме за перебування ОСОБА_213 лютого 2018 року у стані наркотичного сп'яніння, а згідно вимог Інструкції такій огляд проводиться у медичному закладі.

Посилання апелянта на те, що він не вживав наркотичні засоби, спростовуються висновком КМНКЛ «Соціотерапія» від 13 лютого 2018 року, згідно якого в сечі ОСОБА_2 виявлено канабіноїди.

Суд не приймає до уваги долучений ОСОБА_2 сертифікат про проходження профілактичного наркотичного огляду в ТОВ «Клініці ім.Гальченко В.В.» серії 2РРС №187370 від 08 липня 2018 року, оскільки відповідно до Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів вказаний медичний заклад не входить до переліку закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

За таких обставин, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига