ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5149/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. Суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серія БД № 189746 від 18 липня 2018 року о 02 годині 40 хвилин ( протокол складений о 04 годині 20 хвилин ) в місті Києві на проспекті Петра Григоренка № 13 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом " Шевроле" державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме : зіниці очей не реагуть на світло, блідість шкіри, порушення координаці рухів, огляд на стан сп"яніння проводився у лікаря нарколога за адресою : місто Київ, проспект Визволителів № 6, чим порушив вимоги п. 2. 9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена частиною 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2, та його захисник що діє на підставі ордеру серії ХВ № 1414 000220 від 09 жовтня 2018 року ОСОБА_4 вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_2 не визнали.

Згідно ст. 254 КУпАП протокол складається про вчинення адміністративного правопорушення. Складання протоколу до отримання результатів дослідження є порушенням законодавства через відсутність правових підстав для його складення.

Встановлено, що протокол про адміністративне пуавопорушення було складено 18 липня 2018 о 04 годині 20 хвилин, Однак, висновок щодо результатів огляду було складено лише 24 липня 2018 року. Що свідчить про передчасність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.З розділу з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстровану в Міністерстві юстиції України за № 1413 / 27858 11 листопада 2015 року , огляд на стан сп'яніння особи проводиться лікарем закладу охорони здоров'я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства.

Вказана вимога також зазначена і в п. З Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Згідно відповіді на адвокатський запит від 14 вересня 2018 року № 1090, лікар КМПКЛ « Соціотерапія » ОСОБА_6 тематичне удосконалення передбачене Законом не проходив.

Згідно П. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністріві України № 1103, від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

При цьому форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану сп'яніння є обов'язковим.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, не надана копія вказаного направлення і на адвокатський запит до КМКНЛ « Соціотерапія ».

Згідно пункту 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушення вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Частиною І ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що « кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення ». Відповідно до ч .2 ст. 6 Конвенції « кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку ».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням » у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ч. І cт. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

У прийнятому рішенні у справі « Карелія проти Росії » ( « Karelin v. Russia », заява № 926 / 08, рішення від 20 вересня 2016 року ) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та нри наявності невної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. І ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу ( за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується ).

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом " дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину ( адміністративного правопорушення ) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляцінйого суд у через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя