справа №619/4023/17
провадження №3/619/11/18
ПОСТАНОВА

іменем України

03 січня 2018 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Болибок Є.А.
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_1
прокурораОСОБА_2
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4
розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
за ч.1 ст.1727 КУпАП,-

встановив

29 листопада 2017 року уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції складено протокол про адміністративне правопорушення №42-03/141, в якому зазначено наступне.

ОСОБА_3, будучи депутатом Солоницівської селищної ради, обраним 10 листопада 2010 року, а отже особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та субєктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, порушив встановлені Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» зобовязання щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: допустив виникнення реального конфлікту інтересів під час засідання 27.04.2017 на XXIII сесії Солоницівської селищної ради VII скликання, яке відбулось у приміщенні Солоницівської селищної ради за адресою: смт Солоницівка, вул. Визволителів, 6, та порушив встановлені статтею 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності депутатів місцевих рад (самостійне публічне оголошення про конфлікт інтересів під час засідання) під час розгляду питань №28 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» та №29 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.», чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Встановлено, що ОСОБА_3 обраний депутатом Солоницівської селищної ради на чергових виборах депутатів Солоницівської селищної ради 25.10.2015 у одномандатному виборчому окрузі, про що свідчить: постанова Солоницівської селищної виборчої комісії Дергачівського району Харківської області від 28.10.2015 № 140 «Про визнання обраними депутатами Солоницівської селищної ради». Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад є субєктами, на яких поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», та є субєктами правопорушень за статтею 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_3 був присутнім на засіданні XXIII сесії Солоницівської селищної ради сьомого скликання 27.04.2017, про що свідчить протокол сесії, список депутатів Солоницівської селищної ради VII скликання присутніх на XXIII сесії 27.04.2017. На засіданні XXIII сесії Солоницівської селищної ради VII скликання, що відбулось 27.04.2017, головуючим на голосування було винесено порядок денний, за який з присутніх 19 депутатів проголосували «за» всі 19 депутатів, в якому зазначені питання №28 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» та №29 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.». В цей момент у ОСОБА_3 виник приватний інтерес (зацікавленість у результатах розгляду заяв його дочки ОСОБА_5С.) у сфері, в якій він виконував свої представницькі (як депутат Солоницівської селищної ради) повноваження. Підставою для розгляду вищевказаних питань були заяви ОСОБА_5 (дочки депутата Солоницівської селищної ради ОСОБА_3М.). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_5 від 22.08.2017 № 7, в графі відомості про батька значиться: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 Таким чином, з урахуванням суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, ОСОБА_3 допустив виникнення реального конфлікту інтересів. Отже, 27.04.2017 під час засідання XXIII сесії Солоницівської селищної ради VII скликання у депутата селищної ради ОСОБА_3 був наявний приватний інтерес, обумовлений бажанням отримати особисту вигоду у вигляді позитивних рішень на користь своєї дочки ОСОБА_5 щодо поновлення строком на 25 років договору про встановлення земельного сервітуту, укладеного між гр. ОСОБА_5 і селищної радою, зареєстрованого в Журналі реєстрації договорів про встановлення земельного сервітуту Солоницівської селищної ради 01 травня 2011 року № 5, щодо земельної ділянки площею 0,0158 га в смт Солоницівка по вул. Сумський шлях та вул. Нагорній, та щодо поновлення строком на 25 років договору про встановлення земельного сервітуту, укладеного між гр. ОСОБА_5 і селищної радою, зареєстрованого в Журналі реєстрації договорів про встановлення земельного сервітуту Солоницівської селищної ради 01 травня 2011 року № 4, щодо земельної ділянки площею 0,01104 га в смт Солоницівка по вул. Пушкіна, 12. Факт неповідомлення депутатом Солоницівської селищної ради ОСОБА_3 про наявний у нього реальний конфлікт інтересів підтверджується протоколом від 27.04.2017 № 23 на XXIII сесії Солоницівської селищної ради VII скликання. 27.04.2017 ОСОБА_3 був попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Крім того, на засіданні селищної ради 27.04.2017 Солоницівський селищний голова ОСОБА_6 нагадав присутнім щодо необхідності повідомлення про наявність конфлікту інтересів, що зазначено в протоколі від 27.04.2017 № 23 під питанням № 33 «Різне». Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності, зокрема, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Згідно зі змістом положень статті 591 Закону України «Про місцеве самоврядування" в Україні» депутат місцевої ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Диспозиція частини першої статті 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність в неї реального конфлікту інтересів. Викладене дає підстави констатувати неповідомлення ОСОБА_3 у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Зокрема, будучи субєктом правопорушень за статтею 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_3 27.04.2017 під час засідання XXIII сесії Солоницівської селищної ради VII скликання не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду та прийняття рішення стосовно своєї дочки ОСОБА_5 від 27.04.2017 №28 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» та №29 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.», чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Достатні дані, що підтверджують вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, та є підставою для складання цього протоколу, отримано листом Солоницівської селищної ради від 19.10.2017 № 02-22/1360 (зареєстрований в Національному агентстві 23.10.2017 за№ 06/55435/17). Таким чином днем виявлення адміністративного правопорушення є 23.10.2017. Свідки відсутні.

У судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.1727 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він 27 квітня 2017 року на сесії Солоницівської селищної радиперед прийняттям рішень стосовно своєї дочки ОСОБА_5 від 27.04.2017 №28 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» та №29 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» усно повідомляв про те, що ОСОБА_5 його донька та не брав участі у голосуванні по цих питаннях. Зазначене також підтверджується рішенням Солоницівської селищної ради №26 від 21 грудня 2017 року, яким уточнено доповнення до протоколу №23 сесії Солоницівської селищної ради від 27.04.2017.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є депутатами Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, пояснили, ОСОБА_3 27 квітня 2017 року підчас проведення сесії Солоницівської селищної ради усно заявляв про те, що ОСОБА_5 його донька.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, показання свідків, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних мотивів.

Беручи до уваги диспозицію ч.1 ст.1727 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті, слід констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення 6 дії, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Правова позиція по справі самого ОСОБА_3 є його засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

У пунктах 51 та 52 Рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06) зазначено, що говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (<…>), № 26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП], № 33202/96, пункт 109, ЄСПЛ 2000-І). Суд визнає, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії»(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V).

Відповідно до ч.6 ст.28, ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», закони, що визначають повноваження органів місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють. Правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності народних депутатів України, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Глава 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регулює порядок формування, організацію роботи органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.591 «Конфлікт інтересів» глави 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та розяснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

У даній нормі закону не міститься заборони депутату брати участь у прийнятті рішень; навпаки, передбачено, що за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, депутат селищної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії №42-03/141 вказано, що факт неповідомлення депутатом Солоницівської селищної ради ОСОБА_3 про наявний у нього реальний конфлікт інтересів підтверджується протоколом від 27.04.2017 №23 на XXIII сесії Солоницівської селищної ради VII скликання.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Проте, як вбачається з зазначеного протоколу, ОСОБА_3 по питаннях порядку денного №28 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» та №29 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» не голосував.

Згідно рішення Солоницівської селищної ради VII скликання XXIII сесії №26 від 21.12.2017 внесені уточнюючі доповнення до протоколів пленарних засідань Солоницівської селищної ради щодо виголошених заяв депутатів стосовно реального чи потенційного конфлікту інтересів під час розгляду відповідних питань. Зазначеним рішенням внесено уточнюючі дані до протоколу №23 ХХІІІ сесії Солоницівської селищної ради VII скликання від 27 квітня 2017 року, в тому числі пункти 28 та 29 доповнено наступним змістом: Виступили: «Депутат ОСОБА_3 усно повідомив про наявність конфлікту інтересів, у звязку з чим він не братиме участь у обговоренні та голосуванні з цього питання».

Правові підстави для неприйняття як доказу рішення Солоницівської селищної ради VII скликання XXIII сесії №26 від 21.12.2017 чи сумніви щодо його достовірності відсутні.

Слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об'єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що у ОСОБА_3 був реальний конфлікт інтересів та він не повідомив про у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду та прийняття рішення стосовно своєї дочки ОСОБА_5 від 27.04.2017 №28 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.» та №29 «Про поновлення договору про встановлення земельного сервітуту з гр. ОСОБА_5С.», матеріали справи не містять.

До того ж, судді надані належні та допустимі докази, які підтверджують факт самостійного публічного оголошення депутатом селищної ради ОСОБА_3 про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядалися відповідні питання, та його не голосування по цих питаннях.

Враховуючи викладене, у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1727 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив

Справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.1727 КУпАП, у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є. А. Болибок