ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5186/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого фасадчиком, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 12.08.2018 року о 02 год. 20 хв., рухаючись по вул. Вербицького, 11 в м. Києві, керував транспортним засобом марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_2 свою вину заперечив. Показав, що він забрав друзів і привізши їх додому просто сидів і спілкувався з ними в автомобілі. Раптом до нього підійшли працівники поліції і почали вимагати його документи. Документів при ньому не було і він сказав, що може їх принести, проте працівники поліції почали звинувачувати його в тому, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Пройти огляд у встановленому законом порядку йому не пропонували, проте поводили себе зухвало і погрожували йому.

Захисник ОСОБА_2 - Поліщук Д.І. просив провадження відносно його підзахисного закрити у зв'язку з тим, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку. Звертав увагу на відсутність направлення до закладу охорони здоров'я, а також на відсутність свідків під час складання протоколу. Також зазначав, що термін «сп'яніння», який у фабулі протоколу був використаний працівниками поліції. не закріплений на законодавчому рівні.

Свідок ОСОБА_4 в суді показала, що 12.08.2018 року, вона, разом із ОСОБА_5 відпочивала у кафе, звідки їх забрав ОСОБА_2 щоб відвезти додому. Після того, як він їх підвіз, вони сиділи спілкувались в автомобілі. В цей час до них під'їхали працівники поліції, які почали звинувачувати ОСОБА_2 у тому, що він нібито створив аварійну ситуацію. Попросили пред'явити документи, яких у ОСОБА_2 при собі не було і останній сказав, що він їх зараз принесе з дому. Працівники поліції почали погрожувати і телефонувати з метою евакуації автомобіля. На обурення ОСОБА_2 Погрожували одягти на нього кайданки, накласти штраф. ОСОБА_2 в подальшому надав всі необхідні документи, проте поліцейські звинуватили його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, хоча ОСОБА_2 алкоголю не вживав. Також працівники поліції наполягали, що самим простим варіантом вирішення питання буде вилучення посвідчення водія у зв'язку з відмовою від освідування. Не маючи альтернативи і вибираючи муж евакуацією автомобіля та вилученням посвідчення ОСОБА_2 обрав останнє. Також зазначала, що у них, як у свідків, ніхто пояснення не відбирав.

Свідком ОСОБА_5 було надано аналогічні за своїм змістом пояснення.

Вислухавши пояснення учасників пригоди, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, вказані ознаки є ознаками алкогольного сп'яніння. За наведених обставин, твердження захисника про відсутність терміну «сп'яніння» на законодавчому рівні є неспроможними.

Також вважаю, що пояснення надані свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які перебувають з ОСОБА_2 у дружніх стосунках, надані з метою допомогти останньому уникнути відповідальності за вчинене. Крім того, свідки вказали, що до моменту коли ОСОБА_2 заїхав за ними до закладу, вони його не бачили.

Твердження ОСОБА_2 та його захисника Поліщука Д.І. про те, що йому, ОСОБА_2, огляд на стан сп'яніння пройти у встановленому законом порядку пройти не пропонували, повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які своїми підписами як у своїх поясненнях, так і в протоколі підтвердили, що ОСОБА_2 в їх присутності від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, даними відеозапису

Також за уваги на пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу чи у лікаря - нарколога, що достовірно підтверджено як поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, так і даними відеозапису, відсутність направлення до медичного закладу будь - яким чином не спростовує факт відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Крім того, при відмові водія від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров'я, оформлення направлення до медичного закладу чинним законодавством не передбачено.

Посилання адвоката на те, що свідки були відсутні під час оформлення протоколу також є неспроможними з огляду на наявність їх підписів як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в письмових поясненнях.

При цьому, з указаного відеозапису убачається, що сам ОСОБА_2 одразу після зупинки та під час спілкування з працівниками поліції повідомив їм, що вживав алкоголь.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не зважаючи на заперечення ним своєї вини, підтверджена в повному обсязі, а позиція щодо невизнання вини є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя