Справа № 344/5029/18
Провадження № 33/779/463/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 145964 від 14 березня 2018 року ОСОБА_2 14 квітня 2018 року о 13-23 год. в м. Івано-Франківську по вул. Деповська, 31Б, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Sonic», номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» № 6820 в присутності двох свідків. Цим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення судді захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що рішення судді постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, як це зазначено у постанові судді. Його викликали один раз, судова повістка ним отримана не була. Внаслідок цього, ОСОБА_2 не мав реальної можливості скористатися своїм правом на захист. Вказує, що матеріали справи не містять і доказів направлення постанови судді ОСОБА_2., що позбавило його права оскаржити рішення суду у встановлений законом строк. Наголошує на невідповідності даних протоколу вимогам законодавства. Зазначає, що ОСОБА_2, не дивлячись на його законні вимоги, працівники поліції не забезпечили реалізації права на захист, відмовили у наданні документів на «Драгер», не роз'яснили його процесуальні права. Посилається на те, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський не інформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Не роз'яснив порядок його проходження, хоча ОСОБА_2 повідомив про те, що приймає медикаментозне лікування. Звертає увагу, що свідки на місці вчинення правопорушення були відсутні та прибули на місце події через тривалий час, у складанні протоколу участі не брали. Пояснення у свідків не відбирались, тобто свідки не надавали їх зі своїх слів, а виключно заповнили графи на готових бланках. Вказує, що доказів того, що спеціальний технічний засіб, який використовували поліцейські, дозволений до застосування МОЗ та Держстандартом, надано не було. Вважає, що наведене свідчить про те, що поліцейський пропонував пройти огляд не в порядку встановленому законом. Зазначає, що на місці складання протоколу його копія ОСОБА_2 не надавалась. На її думку, суддя не провів всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Захисник ОСОБА_3 подала доповнення до апеляційної скарги, де наголошує на тому, що поліцейськими не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу. Вказує, що використаний прилад відсутній в «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затвердженому наказом МВС України № 33 від 01 березня 2010 року, тому його показання не можна вважати доказом по справі. Зазначає, що в матеріалах справи немає документів щодо відповідності спеціального технічного засобу вимогам закону. Вважає, що огляд ОСОБА_2 був здійснений з порушенням ст. 266 КУпАП. Посилається на те, що роздруківка із застосованого приладу не містить відомостей, що вимірює рівень алкоголю саме в крові, а є очевидним факт, що у особи не береться кров. Вказує, що в акті огляду не зазначений прилад за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2, а у протоколі відсутній начебто встановлений результат. Зазначає, що на відеозаписі не відображено момент складення протоколу, роз'яснення прав. Мотивує також тим, що примірник акту огляду не було вручено водію, а в протоколі не вказано ознаки алкогольного сп'яніння. Вважає, що з огляду на очевидну недопустимість доказів по справі, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник ОСОБА_3, якій роз'яснені права, передбачені ст. 271 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Від неї також надійшло клопотання про виклик як свідка інспектора роти № 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6

В задоволенні клопотань про виклик свідків та працівника поліції вважаю за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи достатньо даних для прийняття рішення по суті апеляційних вимог.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження по справі. Посилаються на порушення ст. 268 КУпАП та порушення встановленого законом порядку проведення огляду.

ОСОБА_2 пояснив, що він в той день рухався транспортним засобом, його зупинили працівники поліції, як на підставу зупинки вказали на порушення ним Правил дорожнього руху. Повідомили, що у них є підозра у тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, після чого запропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. Він огляд на стан алкогольного сп'яніння пройшов, з його результатами згідний не був.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки апелянт не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, не знав про час та місце розгляду справи, копію постанови у визначений ст. 285 КУпАП триденний строк після її винесення вручено чи надіслано йому не було, відповідно, не було йому відомо як про результати розгляду справи, так і про порядок та строки оскарження рішення судді, тобто строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущено з поважних причин, а вирішуючи апеляційну скаргу по суті доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під час перегляду справи про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження доводи захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 не був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання та у судді не було підстав розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З розписки (а.с. 9), вбачається, що ОСОБА_2 було надіслано повістку про виклик до суду на 16 травня 2018 року.

В той час, будь-які документи, які б містили дані про отримання ним, у відповідності до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, судової повістки про час та місце розгляду справи 16 травня 2018 року, в матеріалах справи відсутні. Відправлення повернулося до суду у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Між тим, справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зв'язку з чим останній був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

По справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю доведеним, що 14 квітня 2018 року о 13 год. 23 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Деповська, 31Б, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Sonic», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2018 року серії БД № 145964 (а.с. 1), роздруківкою із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу № 2246 (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 4, 5), даними, що вбачаються з відеофайлу, який міститься на наданому Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області компакт-диску «DVD-R» (а.с. 7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2018 року серії БД № 145964 (а.с. 1), ОСОБА_2 14 квітня 2018 року о 13-23 год. в м. Івано-Франківську по вул. Деповська, 31Б, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Sonic», номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» Alсotest 6820, № 2246. Порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою - інспектором роти № 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП. Протокол підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноруч зазначив: «вчора випав трохи горілки».

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_2 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу № 2246 (а.с. 2) до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_2, проведеного за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820 - 2,48 проміле, час проведення тесту 14 квітня 2918 року 13 год. 39 хв. Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_2

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 2,48 проміле. З результатами ОСОБА_2 згоден, про що свідчить його власноручний підпис. Свідки огляду: ОСОБА_4, ОСОБА_5

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 4, 5), що містяться в матеріалах справи, вбачається, що вони 14 квітня 2018 року о 13 год. 38 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Деповська, 31Б, були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків. В їх присутності водій ОСОБА_2 погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», що вони засвідчують своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 145964. Результат тесту показав 2,48 проміле.

Також, долучений Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області до матеріалів справи компакт-диск «DVD-R» з відеозаписом, на яких відображено безсторонньо зафіксовані нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) інспектора патрульної поліції обставини події, а саме дії як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і працівників поліції щодо дотримання ними порядку проведення огляду на стан сп'яніння, складення протоколу.

З відеофайлу вбачається: рух транспортного засобу, зупинка автомобіля; як водій та пасажирка одного з автомобілів, до яких поліцейських підходив з пропозицією бути свідками огляду, підійшли до зупиненого автомобіля; як поліцейський пропонує пройти тест на місці в присутності свідків; звертає увагу на ознаку алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота; роз'яснює, що у разі незгоди з результатами тесту, огляд може бути проведено в лікарні; пояснює, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку передбачено відповідальність таку ж, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння; як водій погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та його проходить в присутності свідків, результат тесту показує 2,48 проміле; як поліцейський з'ясовує, чи погоджується водій з результатом тесту, та наголошує, що у разі незгоди огляд на стан сп'яніння можна пройти в медичному закладі; водій відмовляється їхати в медичний заклад; процес оформлення документів.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку не здобуто під час апеляційного розгляду.

Так, ОСОБА_2 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП. Жодних заперечень з приводу даного факту сторона захисту не наводить.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, як зазначено у акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), що узгоджується з даними, які вбачаються з переглянутого відеофайлу, - запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Сторона захисту не наводить будь-яких тверджень щодо наявності виявлених ознак алкогольного сп'яніння та щодо законності підстав вважати працівнику поліції, що з огляду на них він перебуває в такому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджують, що ОСОБА_2 погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, за результатами огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння, погодився з його результатами, засвідчивши це своїм підписом в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відмовившись їхати в заклад охорони здоров'я для проходження огляду, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Не є достатньою підставою для сумніву в доведеності перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом пояснення про те, що він приймає медикаментозне лікування, оскільки результат тесту проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу показав 2,48 проміле, що більше як у дванадцять разів перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та виключає можливу технічну похибку, беззаперечно вказуючи на перебування особи в стані алкогольного сп'яніння.

Не вважаю слушними доводи апелянта про те, що показники газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 не можуть вважатися допустимим доказом.

Доводи апелянта про те, що прилад, який було застосовано при проведенні огляду на стан сп'яніння, не передбачений Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху, затвердженим наказом МВС № 33 від 01 березня 2010 року, а тому результати огляду не могли бути взяті до уваги, є помилковими.

Вказаний перелік не поширюється на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. № 43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

З роздруківки результату технічного приладу Драгер Алкотест 6820, застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов калібрування 04 жовтня 2017 року, що свідчить про його придатність до застосування.

Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер Алкотест 6820, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Відносно доводів про те, що не було надано доказів того, що спеціальний технічний засіб, який використовували поліцейські, дозволений до застосування МОЗ та Держстандартом, необхідно зазначити, що Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не визначеного такого обов'язку поліцейських. А за змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції, саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В той час, відомості про те, що ОСОБА_2 мав намір оглянути наведені документи, висловлював вимогу про це, і поліцейськими її було проігноровано, відсутні.

Таким чином, доходжу висновку, що поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, та його показники є допустимими доказами.

Захисник посилається на те, що роздруківка із застосованого приладу не містить відомостей, що вимірює рівень алкоголю саме в крові, та, що у особи не береться кров. Однак така думка є хибною, оскільки результат вимірювання в проміле, що висвітлює прилад, означає величину наявності алкоголю в крові, що вираховується з концентрації алкоголю у видихуваному повітрі.

Дійсно, в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не вказано повної назви та номера спеціального технічного засобу, однак така неточність не є суттєвим порушенням, який би свідчив про недопустимість його як доказу.

Також, відсутність даних про отримання ОСОБА_2 копії акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не свідчить про порушення порядку проведення огляду та не є підставою для визнання його недійсним.

При цьому, зміст відеофайлу дає підстави дійти висновку, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформував ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу, який полягає в підготовці до використання, вкладенні нового мундштука, тому, як правильно дути в трубку, очікуванні результату та його висвітленні на екрані.

Доводи сторони захисту про те, що свідки на місці вчинення правопорушення були відсутні та прибули на місце події через тривалий час, у складанні протоколу участі не брали, не знайшли свого підтвердження, оскільки письмовими матеріалами справи та змістом відеофайлу доведено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стали свідками проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

При цьому, дані про свідків та їх підписи містяться в протоколі, зі змісту якого також вбачається, що ОСОБА_2 засвідчив власноручним підписом те, що він зі змістом протоколу ознайомлений.

Наведене є підставою для висновку, що свідки поставили свої підписи у протоколі до того, як ОСОБА_2 отримав його копію, за відсутності інших відомостей.

Доводи захисника про те, що пояснення свідків містяться на бланку «Пояснення» не є такими, що вливають на належність і допустимість їх як доказу, на основі якого в сукупності з іншими встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, оскільки вказані пояснення містять інформацію, що розкриває конкретні обставини щодо адміністративного правопорушення та відображає зміст сприйнятого свідками.

Доводи захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 працівники поліції не роз'яснили його процесуальні права, не знайшли свого підтвердження. Як вбачається з протоколу, ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1). В той час, відомостей про те, що ОСОБА_2 було позбавлено можливості ними скористатися, або його у таких правах було обмежено, в тому числі права на захист, не здобуто.

Доводи сторони захисту про те, що працівники поліції не вручили ОСОБА_2 копію протоколу, спростовуються його змістом, де він засвідчив власноручним підписом те, що копію протоколу отримав.

Не є слушними посилання захисника ОСОБА_3 на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано ознаки алкогольного сп'яніння та відсутній встановлений результат огляду, оскільки в протоколі повинна бути викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не всі обставини події, особливості порядку виявлення стану сп'яніння.

З приводу доводів про те, що в матеріалах справи немає документів щодо відповідності спеціального технічного засобу вимогам закону, а також того, що на відеозаписі не відображено момент складення протоколу, роз'яснення прав, необхідно зазначити, що такі жодним чином не впливають на висновки щодо наявності або відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Такі обставини не можуть свідчити про недопустимість доказів. Більше того, висновки суду ґрунтується на оцінці всіх даних, які вбачаються з доказів. А вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.

Судження захисника ОСОБА_3 щодо невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, спрямовані на уникнення від відповідальності за фактично скоєне діяння.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій стороною захисту не наведено доводів, які б свідчили про відсутність в його діях як і події, так і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, переглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки саме такого правопорушення, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 14 квітня 2018 року, а на час прийняття рішення апеляційним судом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло