Справа № 263/9749/18
Провадження № 3/263/2306/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 13 липня 2018 року об 14 год. 50 хв., рухаючись по вул. Митрополитській, поблизу будинку № 93 у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки «Renault Major», державний номерний знак НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився із використанням технічного засобу «Drager Alcotest», від проходження огляду на стан спяніння у Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 повторно протягом року керував автомобілем марки «Renault Major», державний номерний знак НОМЕР_2, із технічною несправністю, а саме: тріщиною у зоні дії само очисників, чим порушив ДСТУ 3649:2010 п. 6.8.5 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2018 року адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП обєднані в одне провадження.

У судове засідання ОСОБА_2 повторно не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 117077 від 13 липня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 086586 від 13 липня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 121 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результати огляду на стан спяніння позитивний 2,39 %, дисками із відеозаписом, довідкою від 14 липня 2018 року щодо повторності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП та ін.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 121 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у звязку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП є більш суворою, ніж за ч. 4 ст. 121 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 38, 130, 185, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика