П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 02 квітня 2018 року в 22 год. 58 хв., керуючи автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 71 по проспекту Перемоги в м. Києві та в порушення п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об'їзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Крайслер», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт вважає, що суд необґрунтовано взяв до уваги лише показання потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відкинув його показання, надані ним в суді першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що під час судового розгляду ним було надано висновок експерта, відповідно до якого з технічної точки зору в його діях невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається. Проте він зазначає, що суд не надав належної оцінки даному висновку.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, іншого водія ОСОБА_4, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, усні пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 звертає увагу на те, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги висновок експерта, відповідно до якого з технічної точки зору в його діях невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Апеляційний суд зазначає, що будь - який доказ, зокрема висновок експерта, не має переваги і оцінюється в сукупності з іншими доказами.

Апеляційний суд вважає, що судом вірно не прийнятий на підтвердження невинуватості ОСОБА_2 експертний висновок за результатами автотехнічного дослідження №36 від 02 червня 2018 року, відповідно до якого з технічної точки зору причиною ДТП стала перешкода у вигляді відхиленої частини відбійника на смузі руху автомобіля «Мерседес», що було виявлено водієм ОСОБА_2 на відстані, що була значно меншою від відстані зупинного шляху керованого ним автомобіля та на відстані необхідної в даних умовах для об'їзду перешкоди.

В своїх письмових поясненнях після дорожьно - транспортної пригоди (далі - ДТП) (а.с.7), ОСОБА_2 зазначає, що при виїзді на естакаду відбулось зіткнення. Вийшовши з машини, побачив пошкоджений відбійник та автомобіль «Крайслер». Фактично такі пояснення він дав під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, додавши, що зіткнення автомобілів відбулось після того, як його автомобіль наїхав на зігнуту та виступаючу на проїзну частину металеву конструкцію відбійника, яку він не бачив.

В той же час експертом взяті до уваги уточнюючі пояснення ОСОБА_2 про те, що при виїзді на естакаду він раптово побачив на своїй смузі руху часину відхиленого відбійника. Відстань, коли він його виявив була дуже мала, тому не встиг навіть ні загальмувати, ні об'їхати. Проте таких пояснень матеріли справи не містять. Отже, експертом зроблений висновок на підставі даних, відсутніх в матеріалах справи.

Апелянт стверджує, що причиною ДТП став виступаючий на смугу руху зігнутий відбійник.

На думку апеляційного суду, такі доводи є непереконливими, оскільки місцем пригоди є проспект Перемоги з інтенсивним рухом транспорту по всіх смугах. Тому за наявності такої перешкоди, це було б небезпекою для транспортних засобів, які рухались попереду ОСОБА_2

Крім того, відповідно до схеми місця ДТП, перед розділенням смуг руху, які ведуть на шляхопровід та вул. Щербаківського встановлений дорожній знак, а за ним розташована металева конструкція відбійника. На схемі дорожній знак позначений як пошкоджений. Отже, відповідно до цих об'єктивних даних, зафіксованих на схемі, спочатку відбувся наїзд транспортного засобу на дорожній знак, а лише потім на відбійник. Цим спростовуються доводи апелянта про те, що перешкодою для нього став зігнутий в бік проїзної частини фрагмент відбійника та підтверджується висновок суду про порушення ОСОБА_2 п. 12.1 ПДР України, яке перебуває у причинному зв'язку з наслідками ДТП - пошкодженням транспортних засобів.

Враховуючи те, що встановлення причинно - наслідкового зв'язку між діями особи і наслідками, які від них виникли перебуває в юридичній площині і відноситься до компетенції суду, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції всебічно та повно досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи, дана їм належна оцінка і зроблений правильний висновок про недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України, що і стало причиною ДТП, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун