Справа № 203/2509/17
Провадження № 3-в/0203/24/2018
ПОСТАНОВА

12 вересня 2018 р. суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезний Г.А., розглянувши заяву про винесення додаткового судового рішення, по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає в Дніпропетровській області, м. Павлоград, вул. Будівельна, 26/6, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2018 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення та окремої ухвали у справі № 203/2509/17.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до суду з метою відновлення, поновлення порушеного права, шляхом постановлення додаткового рішення, яким направити до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на доопрацювання і складання у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення з метою притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, як особи, що винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а також для поновлення співробітниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області розгляду матеріалів даної справи; доповнити резолютивну частину постанови від 26.07.2018 вимогами щодо визнання винуватості та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, як особи, що винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 26.06.2017; в разі виявлення під час розгляду справи порушення чинного законодавства з боку Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в частині складання листа Б-173/41/19/03-2018 від 22.08.2018 року, незаконної відмови у складанні протоколу про адміністративне правопорушення на винну особу, ОСОБА_2, постановлення окремої ухвали і направлення її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Зокрема ОСОБА_3 зазначає, що судовим експертом виявлено невідповідність дій водія Mitsubishi Lancer, р/н НОМЕР_1, ОСОБА_2, вимогам п. 10.2 ПДР України, що знаходиться, з технічної точки зору, у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась 26.06.2017, внаслідок якої ОСОБА_3 завдано майнової шкоди, оціненої у розмірі 95 521, 24 грн, крім того дії ОСОБА_2, як учасника дорожнього руху, створили небезпеку та перешкоду руху, загрожували життю або здоровю громадян.

Розглянувши заяву, додані до неї матеріали, пояснення в судовому засіданні представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 221 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП віднесено зокрема до компетенції районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів (суддів).

Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється відповідно до положень закріплених у 4 розділі КУпАП, у який включає в себе 8 глав, з яких вбачається вимоги до складання та праці з протоколами про адміністративне правопорушення; заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення; визначаються особи, що беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення; вимоги щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення; вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення; порядок оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення; Перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобовязань при вирішенні справи судом.

Таким чином розгляд справи про адміністративне правопорушення у суді здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою на те посадовою особою, що визначено ст. 255 КУпАП, з викладенням змісту в обсязі, передбаченому ст. 256 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зокрема зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто саме протоколом про адміністративне правопорушення має встановлюватися особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином розгляд справ про адміністративне правопорушення має здійснюватися з урахування усіх особливостей передбачених 4 розділом КУпАП, за наслідками якого має бути винесена одна з постанов по справі про адміністративне правопорушення передбачена ст. 284 КУпАП, а саме щодо про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи. Даний перелік постанов, викладений у ст. 284 КУпАП є вичерпним.

Таким чином законодавець не передбачає можливості винесення додаткової постанови по справі про адміністративне правопорушення, щодо направлення матеріалів справи, за наслідками розгляду якої прийнято відповідну постанову, на доопрацювання, органу, уповноваженою особою якого було складеного протокол про адміністративне правопорушення та передану на розгляд суду, так само, як і складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно особи, що визначена потерпілим протоколом про адміністративне правопорушення відносно особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, та за наслідками розгляду в її діях органом, що розглядає справу було встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Також законодавством не передбачено розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення під кутом визначення винуватості особи у вчиненні адміністративної правопорушення відємної від тої, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, та відносно якої вже було вжито заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Що стосується виявлення під час розгляду справи порушення чинного законодавства з боку Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в частині складання листа Б-173/41/19/03-2018 від 22.08.2018 року, слід зауважити, що останнє фактично є наданням правової характеристики з дослідженням законодавчого підґрунтя та наданням обєктивної оцінки зазначеного листа, за умови, що останній не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а виконання цих дій виходить за рамки компетенції суду у межах розгляду заяви ОСОБА_1

Стосовно незаконної відмови у складанні протоколу про адміністративне правопорушення на винну особу, ОСОБА_2, слід зауважити наступне.

Положеннями ст. 255 КУпАП визначені особи, які мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, зокрема складання протоколі про адміністративне правопорушення, віднесено до компетенції національної поліції.

Статтею 254 КУпАП вказано, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 щодо відмови у складанні про адміністративне правопорушення на винну особу, ОСОБА_2 є помилковим, оскільки останнього слід вважати невинуватим доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено відповідне рішення, а також винесення постанови, щодо зобовязання Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є неприпустимим, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Крім того, необхідно звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 283 КУпАП якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

З цього вбачається, що суд вирішує питання про відшкодування майнової шкоди, лише за умови вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення на винну особу. У разі, якщо питання стосовно певної особи про накладення стягнення за адміністративне правопорушення не вирішено, то вирішення питання про відшкодування майнової шкоди у постанові по справі про адміністративне правопорушення є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що заява ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення та окремої ухвали у справі не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 221, 256, 283, 284, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення, по справі відмовити в повному обсязі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Підберезний