печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді - Карабаня В.М.,

при секретарі - Самійлик В.В.,

за участю прокурора - Миронова С.М.

особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва матеріали, які надійшли з Національного агенства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареэстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №20-25/70/18 від 08.08.2018 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду заступника начальника управління інформаційних систем та баз даних - начальника відділу адміністрування інформаційних систем Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ, будучи заступником керівника структурного підрозділу міністерства, категорія посад державної служби «б» відповідно до абзацу 15 ст. 1, підпункту 2в» пенкту 1 частини 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про державну службу», та особою, яка згідно зі ст. 50 ЗУ «Про державну службу» займала відповідальне становище та особливо відповідальне становище порушивши вимоги ч. 2 ст. 52 Закону не повідомив Національне агество з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані після отримання 26.12.2016 року доходу у вигляді заробітної плати в сумі 70668,16 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частинною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та вказав на те, що фактично 26.12.2016 року йому було виплачено 56887,87 грн., тобто суму яка не перевищувала 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року. Про нарахування суми в 70668,16 грн. йому не було відомо, жодного наміру приховувати свої доходи він не мав.

Захисник просив суд закрити провадження у зв'язку із відсутністю суб'єктивної сторони правопорушення.

Прокурор підтримав протокол та просив суд визнати ОСОБА_1 винним.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено притягнення осіб до відповідальності за вчинення порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», характеризується умисною формою вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1 ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу вцілому.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вичиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (надалі Конвенція) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Кадубец проти Словаччини» зазначено, що ст. 6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів, незважаючи на те, що був вчинений адміністративний проступок, а не кримінальне діяння.

Враховуючи викладене, у справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України стосовно того, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 прямого умислу на правопорушення, оскільки він не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування у зв'язку з тим, що не був обізнаний про суму нарахованої заробітної плати, а сума фактично отримана ним не перевищувала 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-6, 247, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до кримінальної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя В.М.Карабань