Провадження № 3/761/7429/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва А.В.Трубніков, розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу контролю Апарату Верховної Ради України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Курськ, обіймає посаду Міністра закордонних справ України, службова адреса: м.Київ, площа Михайлівська, 1 -

за ст. ч.1 ст. 188-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 10 липня 2018 року ОСОБА_2, перебуваючи на посаді Міністра закордонних справ України за місцем роботи за адресою: м.Київ, вул.Михайлівська, буд.1, своєю відповіддю від 10.07.2018 року № 203/12-110-1218 надав неправдиву інформацію на звернення народного депутата України ОСОБА_3 від 06.07.2018 року № 207/03-762 щодо пропозиції надання офіційного роз'яснення з приводу надання МЗС України неправомірних політичних оцінок діяльності народного депутата України ОСОБА_3, вжиття заходів з метою дотримання працівниками МЗС України вимог законодавства України, чим не виконав законних вимог народного депутата України, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 188-19 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності проти обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення повністю заперечив, а також просив суд закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-19 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник народного депутата України ОСОБА_3 просив притягнути Міністра закордонних справ ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, стверджуючи, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, а саме останнім було надано неправдиву інформацію на його звернення.

Вислухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представника народного депутата України ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 188-19 КУпАП недодержання встановлених законом строків надання відповіді на звернення народного депутата України, надання неправдивої або неповної інформації на таке звернення - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від десяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи, народний депутат України ОСОБА_3 06.07.2018 року звернувся до Міністра закордонних справ України ОСОБА_2 з депутатським зверненням № 207/03-726, в якому були порушені наступні питання:

1) надати детальне офіційне роз'яснення з наступних питань:

-які правові підстави твердження Міністерства закордонних справ України, зазначеного у листі МЗС України до Голови Верховної Ради України ОСОБА_4, про те, що народний депутат України ОСОБА_3 "лобіює" інтереси громадської організації УВКР (що у контексті листа носить очевидно негативний політичний характер), з огляду на відсутність правового визначення терміну "лобізм" в законодавстві України?

-про який "конфлікт інтересів" відповідно до частини першої ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" зазначено у листі МЗС України до Голови Верховної Ради України ОСОБА_4, зокрема у яких осіб і внаслідок якого приватного інтересу цей конфлікт інтересів виник?

-які правові підстави твердження Міністерства закордонних справ України, зазначеного у листі МЗС України до Голови Верховної Ради України ОСОБА_4, що депутатські звернення народного депутата України ОСОБА_3 "не носять продуктивного характеру", зокрема яким чинним нормативно-правовим актом встановлені критерії, згідно яких МЗС України визначає "продуктивний" чи "непродуктивний" характер звернень народного депутата України до нього як центрального органу виконавчої влади?

-як надання ЦОВВ - Міністерством закордонних справ України політичної гінки діяльності народного депутата України відповідає нормі прямої дії - частині другій ст. 19 Конституції України?

Так, згідно з ч.2 ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян, яким адресовано депутатське звернення, зобов'язані протягом 10 днів з моменту його одержання розглянути і дати письмову відповідь. У разі неможливості розгляду звернення народного депутата у визначений строк його повідомляють про це офіційним листом з викладенням причин продовження строку розгляду. Строк розгляду депутатського звернення, з урахуванням продовження, не може перевищувати 30 днів з моменту його одержання.

Частина 1 статті 3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» визначає, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України.

Листом МЗС України № 203/12-110-1218 від 10.07.2018 року за підписом Міністра закордонних справ України ОСОБА_2 встановленому законом порядку народному депутату України ОСОБА_3 надано відповідь на вказане звернення.

Зокрема роз'яснено, що на поставлені у зверненні від 06.07.2018 року № 207/03-726 питання вже надавались відповіді листами МЗС України: №203/12-110-1908 від 22.11.2017; №203/12-110-2006 від 04.12.2017; №203/11-800-2108 від 15.12.2017; №203/12-169-2189 від 22.12.2017; №203/12-110-26 від 09.01.2018 (адресоване Апарату Верховної Ради України до звернення №207/03-578 від 11.12.2017); №203/12-110-30 від 10.01.2018 (адресоване Апарату Верховної Ради України до звернення №207/01-596 (298780) від 29.12.2017), №203/12-110-42 від 15.01.2018 від 15.01.2018; №203/14-110-67 від 17.01.2018 (адресоване Міністерству юстиції України до звернення №207/03-603 від 12.01.2018); №203/16-110-105 від 23.01.2018 (адресоване Національному агентству України з питань державної служби до звернення №207/03-579 від 12.12.2017); №203/12-110-183 від 02.02.2018 (адресоване Апарату Верховної Ради України до звернення №207/01-606 від 19.01.2018), г №203/12-110-512 від 29.03.2018; №203/12-110-726 від 25.04.2018; №203/12-110-1100 від 22.06.2018.

Також у даному листі зазначено про рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2003 (справа № 1-6/2003) від 05.03.2003 року, яким визначено, що, у разі надходження запитів або звернень, зміст яких не відповідає Закону або виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов'язаний задовольняти вимоги запиту або прийняти пропозицію, яка міститься у зверненні. Це випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як зазначено вище, відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз'яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

При цьому, статтею 15 Закону України «Про статус народного депутата України» визначено поняття депутатського запиту. Так депутатський запит - це вимога народного депутата до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції.

Тобто, на відміну від запиту, звернення - це викладена у письмовій формі пропозиція народного депутата України зазначеним вище адресатам здійснити певні дії, дати офіційне роз'яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

За своїм змістом депутатське звернення не має імперативного характеру і заявляється народними депутатами України самостійно. Такі звернення можуть бути зумовлені скаргами та заявами виборців, а також стосуватися інших питань депутатської діяльності, які ініціюються народним депутатом України.

Вказане тлумачення положень ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» викладене в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2003 від 05.03.2003 року, яке є обов'язковим до виконання на території України.

Разом з тим, зі змісту звернення народного депутата України ОСОБА_3 від 06.07.2018 року № 207/03-726 вбачається, що останнє за своїм змістом не є фактично пропозицією надати офіційне роз'яснення чи викласти позицію, а є вимогою надати розгорнуту інформацію пов'язану із процесуальною діяльністю певного органу виконавчої влади, тобто, за своєю суттю є депутатським запитом, для звернення з яким встановлений певний порядок.

Статтею 16 Закону України «Про статус народного депутата України» визначений певний порядок звернення депутата із запитом. Так, народний депутат має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до Президента України, до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Верховна Рада України приймає рішення про направлення депутатського запиту відповідному органу або посадовій особі, до яких його звернуто, однією п'ятою від її конституційного складу.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об'єкту, об'єктивної сторони, суб'єкту, суб'єктивної сторони.

Об'єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв'язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Так, об'єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-19 КУпАП є надання неповної інформації на звернення народного депутата України.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яку саме неправдиву інформацію на звернення народного депутата України ОСОБА_3 надав Міністр закордонних справ України ОСОБА_2 та в чому безпосередньо полягає її неправдивість, що стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 188-19 КУпАП.

При цьому, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-19 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 188-19 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.188-19, ст. 247. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-19 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв*язку із відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Трубніков