Справа № 489/2146/17 11.09.2018 11.09.2018 11.09.2018
Номер провадження: 33/784/412/18
Судова справа № 489/2146/17 Головуючий суду першої інстанції Захарченко Д.В.
Провадження № 33/784/412/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

11 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Царюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної судової адміністрації України про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 серпня 2018 року про відмову у виправленні помилки у виконавчому документі та поновленні строку пред'явлення його до виконання у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2017 року постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 88-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Також з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням про стягнення судового збору, про накладення штрафу, як засобу процесуального примусу, стягувачем є Державна судова адміністрація України.

28 червня 2018 року Державна судова адміністрація України звернулася з заявою до місцевого суду, направивши її поштою, про виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення строку на пред'явлення вказаної постанови в частини стягнення судового збору до виконання.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 серпня 2018 року у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Державна судова адміністрація України 23 серпня 2018 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду та задовольнити їх заяву.

В апеляційній скарзі Державною судовою адміністрацією України заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду.

В обґрунтування свого клопотання суб'єкт права на апеляційне оскарження зазначає, що під час проголошення оскаржуваної постанови у судовому засіданні його представник присутній не був, а копія надійшла до установи лише 21 серпня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її гражданським прав та обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень. При цьому право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду ( Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Відповідно до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Згідно з ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зазначеними нормами КУпАП звужено коло осіб, які можуть оскаржувати постанову суду та цими ж процесуальними нормами не передбачено оскарження судових рішень на стадії виконання такої постанови.

Між тим відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв'язані з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права та свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов'язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законам вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Оскільки Державна судова адміністрація України є стягувачем у зазначеній справі про адміністративні правопорушення, вважає, що оскаржуємим судовим рішення суду першої інстанції на стадії виконання постанови її права порушено, про що юридична особа дізналася після отримання копії вказаної постанови 21 серпня 2018 року, то апеляційний суд вважає за можливе прийняти апеляційну скаргу до розгляду, поновивши строк для подачі такої скарги.

Керуючись ст. 289 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Державної судової адміністрація України про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Державній судовій адміністрації України строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 серпня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про вирішення питань, пов'язаних з виконанням постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.88-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Л.М. Царюк