Справа № 163/1720/18 Провадження №33/802/124/18 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю представника митного органу Пікалюка М.С. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 на постанову Любомльського районного суду від 07 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В

Постановою судді від 07 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 16416 гривень 97 копійок з конфіскацією в дохід держави автомобіля «Опель Вектра» 2001 року випуску, польський н.з. НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, вартістю 16416,97 гривні.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.07.2018р. з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС автомобілем «Опель Вектра», польський н.з. НОМЕР_1, перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави переміщення транспортного засобу одержаного незаконним шляхом документа - нотаріально посвідченого доручення на право керування зазначеним автомобілем, яке вказаний в дорученні нотаріус Нотаріальної канцелярії в місті Варшава Республіки Польща Агата Перчинська не посвідчувала.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки докази, які взяті в основу доведення його винуватості, не є допустимими, працівники митниці безпідставно склали протокол, в порушення вимог ст.494 МК України, він не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Просить поновити строк на апеляційнеоскарження та скасувати постанову суду першоїінстанції як незаконну та необґрунтовану, провадження у справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, суддя приходить до наступного висновку,.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, не був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, даних про отримання ним копії постанови від 07.09.2018р. в матеріалах справи немає, а копію даної постанови отримав 21 вересня 2018 року, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_2 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, встановлено, що під час проходження митного контролю ОСОБА_2 до митного оформлення подавяк підставу переміщення транспортного засобу одержаний незаконним шляхом документ - нотаріально посвідчене доручення на право керування зазначеним автомобілем, посвідчене нотаріусом Нотаріальної канцелярії в місті Варшава Республіки Польща Агата Перчинська.

Однак, як вбачається з відповіді нотаріуса ( а.с.20-21), Агата Перчинська 17.07.2018 р. не засвідчувала підпис на дорученні для Пана ОСОБА_2, підпис на документі не є її підписом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 18.07.2018р. вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля марки «Опель Вектра», польський н.з. НОМЕР_1, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення документа, що містить неправдиві відомості та одержаний незаконним шляхом, а саме: нотаріально посвідченого доручення на право керування зазначеним автомобілем, яке вказаний в дорученні нотаріус Нотаріальної канцелярії в місті Варшава Республіки Польща Агата Перчинська не посвідчувала. Даний висновок є чітким та послідовним, не містить суперечностей, а тому підстав в апеляційного суду сумніватися в його достовірності немає. Не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі.

Дана судом першої інстанції і належна оцінка іншим доказам, а також обґрунтовано спростовані версії сторони захисту щодо одержання ОСОБА_2 довіреності в законний спосіб та непричетності до інкримінованого правопорушення.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції з підстав зазначених в апеляційній скарзі, на що вказує останній в своїй апеляції, немає.

Враховуючивищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду від 07 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 07 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського О.М. Клок

апеляційного суду